ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR ] 880, N:0 9. 41 



En annan art af Williamsonia finnes från Bornholm och är 

 sedan långt tillbaka beskrifven af Forchhammer ^) såsom va- 

 rande ett cycadéfrö, en mening som torde vara temligen öfver- 

 flödig att vederlägga. Det är funnet i lerjernsten vid Nebbe 

 Ödde och tyckes ådagalägga, att äfven monoika arter förefunnos 

 bland de i fråga varande växterna, liksom fallet äfven är inom 

 det nu lefvande slägtet Balanophora, hos hvilket såväl monoika 

 som dioika arter förekomma. Exemplaret, som med vanlig be- 

 redvillighet ställts till mitt förfogande af Professor Johnstrup, 

 afbildas här ånyo (fig. 7). Det visar ett centralt halfklotformigt 

 parti, omgifvet af en kransformig bildning, bestående af radie- 

 rande med hvarandra möjligen sammanvuxna staflika kroppar, 

 hvilka på ena sidan äro ganska starkt böjda och derföre troli- 

 gen ej varit särdeles hårda. Då det centrala partiet på sin yta 

 visar små ärrlika bildningar, kunde man blifva böjd för det an- 

 tagandet, att detsamma varit betäckt af organ af samma slag 

 som de, hvilka bilda kransen kring partiets bas. Men detta 

 synes ej vara möjligt af det skäl, att man då ej kunde förstå, 

 hvarför blott de, som sitta kring basen, skulle blifvit qvar, under 

 det att de öfriga afFallit, utan är det antagligt, att centralpar- 

 tiet antingen visar honblommorna eller frukterna sjelfva eller 

 ock ärren af dessa, under det att den kransformiga ringen torde 

 kunna tydas såsom varande de manliga blommorna. Dessa 

 hafva hos de monoika arterna af Balatiophora sin plats vid 

 capitulums bas, och tänker man sig en monoik Thonnivgia, hvars 

 hanblommor ju sakna hylle och bestå af några med hvarandra 

 vid basen förenade långa ståndarknappar, med hanbloramorna 

 intagande samma ställning som hos monoika Balanophoraarter, 

 skulle man erhålla ett capitulum mycket öfverensstämmande 

 med exemplaret från Bornholm. Thonningias hanblommor öfver- 

 ensstämma nemligen till det yttre ej obetydligt med de organ, 

 som ingå i nämnde exemplars krans. Detta exemplar är för 

 öfrigt äfven derigenom af stor vigt, att det visar den öfre fria 

 »idan af capitulum, hvilket här icke varit förlängdt uppåt, 



') Om de bomholmske kulformationer. Taf. III fig. 8. 



