30 J. c. MOBEKG, RESEBERÄTTELSE. 



fossil. Angelin har på »Geologisk öfversigtskarta öfver Skåne» 

 angifvit att såväl Ignaberga k^-lksten eller rättare gruppen P 

 (varieteterna 1 och 2), som Köpinge sandkalk eller gruppen Q, 

 (varieteterna 3 och 4) skulle vid Mörby förekomma i h varandras 

 omedelbara närhet. Såväl de lager, som förekomma vid Häst- 

 högshusen (mellan Söfvestad och Bromma), som ock lagren vid 

 Kullemölla (nära Högestad) äro af honom förde till gruppen P. 

 Mörby, Kullemölla och Hästhögshusen borde för mig blifva af 

 särskildt intresse, enär jag ju på dessa ställen kunde finna de 

 längst framskjutne utlöparne från den ena gruppen mot den andra. 

 Ar 1879 gaf Prof. Lundgren mig i uppdrag att fullfölja 

 den af honom påbörjade undersökningen af lagren vid 'Rödmölla» 

 i afsigt att afgöra åldersföljden mellan här förekommande Ac- 

 tinocamax pch Belemnitella, och sålunda äfven mellan Angelins 

 grupper P och Q, eller såsom Lundgren i korthet nämner dem^ 

 gruskalk och sandkaik. Härvid fann jag att konglomeratet före- 

 kommer på båda sidor om ån vid RödmöUa. I den af Prof. 

 Lundgren beskrifna större mergelgrafven, som säges ligga söder 

 om vägen, (hvilket dock bör rättas till vester om vägen), stupar 

 det mot SO. Konglomerat af samma beskaffenhet förekommer 

 ock på samma sida om ån, ett stycke längre ned (åt söder), 

 men är dock ej en omedelbar fortsättning af det förra, utan 

 synas dylika lager vexla med sandkalk. Konglomeratet upp- 

 träder, såsom nyss nämndes, äfven på östra sidan af ån. Följer 

 man det på denna sida, finner man snart mot norr (i en af mig 

 öppnad profil) dess undre gräns, och kan man lätteligen iakt- 

 taga dess stupning. Afven från denna sida stupar det mot ån 

 (ungefär 50° i SY.) och således i en riktning motsatt den, hvari 

 först omtalade konglomeratlagret stupar. Under dylika omstän- 

 digheter kunna naturligtvis ej några tillförlitliga resultat erhållas 

 af en jämförelse mellan stupnings- och nivåförhållandena hos- 

 lagren vid Rödmölla och dem vid Köpinge. I nyssnämnda profil 

 synes derjämte konglomeratet hvila på allt mer och mer uppresta 

 lager, så att de understa stå nästan alldeles lodrätt. Dessa 

 lager voro till sin petrografiska beskaff'enhet helt olika öfriga i 



