ÖPVERSIGT AP K. VETBNSK.-AKAD. FÖKHANDLINGAK 18 80, N:0 10. 33 



Vägen från Mörby mot Istaby löper på östra sidan af en 

 granitås, hvars sluttning öfverallt är betäckt med stora block. 

 Mellan vägen och åsen går kritan snart sagdt öfverallt i dagen. 

 Hela landskapet sänker sig från Mörby mot Istaby. Sista delen 

 af vägen till sistnämda ort går tvärt öfver en dalgång, hvarefter 

 vägen i Istaby vrider mot söder, i det den här går på vestra 

 sidan af en ås, lik den nyss nämnda. (Bland de block, som 

 betäcka åsens sluttning, finnes ett, liggande helt nära vägen, 

 i hvilket kan räknas ända till fem stycken mindre jätte- 

 grytor). 



På gården N:o 8, Istahy, belägen på åsens sluttning, öster 

 om vägen och i närheten af en väderqvarn, hade man vid en 

 brunnsgräfning råkat på en hård, fast kalksten, sammankittande 

 stora granitblock. Som detta gjort företaget mödosamt och 

 egaren vid ungefär 24 fots djup ännu ej påträffat vatten, hade 

 han för tillfället låtit arbetet upphöra och kunde jag begagna 

 mig af tillfället att genom nedstigande i brunnen få se en större 

 genomskärning. Här fann jag ofvan omtalade kalksten, som 

 befans vara af något vexlande utseende (delvis ej olik Faxe 

 täta korallkalk) och omgifva större och mindre på ytan vittrade 

 granitblock. Redan i Mörby hade jag hört omtalas förhållandena 

 vid denna brunnsgräfning och hade man försäkrat mig att äfven 

 der, vid dylika gräfningar, i djupet påträffades en hårdare berg- 

 art, troligen densamma, som jag fick tillfälle att se i Istaby. 

 I denna bergart fann jag vid botten af brunnen Act. subventri- 

 cosus samt en Spondylus. — Några hundra fot längre söderut 

 och mera inåt dalen fann jag en mergelgraf, hvari bergarten ut- 

 gjordes af vanlig gruskalk, förande Belemnitella mucronata. 

 Dessa lager intogo synbarligen en högre nivå. Aflagringarne 

 vid Istaby visa således tydligen att de Act. subventricosus fö- 

 rande lagren äro de äldsta och afsatt sig direkte på urberget. 

 Dalens bäcken har sedermera blifvit utfyldt med yngre lager, 

 förande B. mucronata. 



I största korthet vill jag nu omnämna hvad jag funnit 

 märkligast rörande de öfriga af mig besökta kritlokalerne. 



Öfoersirjt af K. Vet.-Äkad. Förli. Arg. .?7. N:o 10. 3 



