43 



Öfversigt af I^onoi. Vetenskaps-Akademiens Förhaiidlingfir 1876. \:o 1. 

 Stuekliüliu. 



Om växtligheten på Vestergötlands siluriska berg med 

 särskild hänsyn till niossvegetationen. 



Af J. E. Zetterstedt. 



[BteddelacU deu 12 Januari 1S76]. 



Under sommaren 1875 besökte jag alla Vestergötlands si- 

 luriska berg, med undantag af det något aflägset liggande Lugnas, 

 som deruti afviker frän alla de öfriga, att trapplagret helt och 

 hållet saknas. Växtligheten, förnämligast mossvegetationen, under- 

 söktes på KinnekuUe, Billingen, Brunhemsberget, Borgundaberget, 

 Plantaberget, Fårdalaberget, Gisseberg, Alleberg, Mösseberg, 

 Halleberg och Hunneberg. Såväl med afseende på belägenhet 

 som geologiska förhållanden kunna de med skäl indelas i tre 

 grupper, nemligen: 1) KinnekuUe; 2) Falbygdens berg; 3) Halle- 

 och Hunne-berg. 



Kinnekiille. 



Af ålder har KinnekuUe varit ansedt för Sverges vackraste 

 berg och i vegetativt hänseende är det utan all fråga en af de 

 intressantaste punkterna inom vårt land. Växtligheten företer 

 här en yppighet, mångfald och omvexling, som man endast sällan 

 träffar så långt upp mot norden. KinnekuUe med sina 5 redan 

 af Linné omtalade lager, sandstenslagret, alunskifferlagret, kalk- 

 stenslagret, lerskiflFerlagret och trappen, utgör ett väl begränsadt 

 florområde af ungefär 1 qvadratmil och står således till arealen 

 endast tillbaka för Billingen, men torde vara något större än 

 Halle- och Hunne-berg tillsammans. Intet af våra större berg 

 besökes årligen af så månsa botanister, som KinnekuUe, och 



