46 ZETTERSTEDT, 0:\1 VÄXTLIGHETEN PÄ VESTERGÖTL. SILUR. BERG. 



arter, som saknas på Kinnekulle, t. ex. Circcea lutetiana, Nai- 

 tliecium ossifragum, Senecio Jacohcea samt den på sednare tider 

 ej återfunna Vicia pisiformis. 



Hvad mossorna beträffar, så har sedan 1854, då en för- 

 teckning af mig lemnades öfver Kinnekulles Musci, ett betydligt 

 antal arter blifvit funna; men då jag nu har under arbete ett 

 supplement till ofvannämnda uppsats, äfvensom en afhandling 

 öfver Kinnekulles Hepäticge, så inskränker jag mig till att här 

 omnämna hufvudsakligen det, som kan vara af intresse för jem- 

 förelsen med Vestergötlands öfriga siluriska berg. Efter, be- 

 räkning af de nu för Kinnekulle kända Musci och Hepaticce, 

 utgöra de förra i rundt tal 260 (hvaraf 155 acrocarpi, 95 clado- 

 carpi och 10 af Sphagniim och Andrecea), samt de sednare 55, 

 hvilket tyder på en högst ovanlig rikedom för ett till arealen 

 så inskränkt område. Att i sjelfva verket arterna äro betydligt 

 flere, torde ej vara djerft att antaga, då det nästan är omöjligt 

 att likformigt undersöka alla lokaler. Hvad Kinnekulle beträffar, 

 så är antalet af klippmossor, till följe af de många olika berg- 

 arterna, ganska betydligt, men deremot kärrmossor och egentliga 

 jordmossor temligen få. Trädmossorna äro ej heller synnerligen 

 många, ehuru man på bergets vestra sida har härliga löfängar. 

 Åtskilliga temligen allmänna kärrmossor äro ej funna på Kinne- 

 kulle, t. ex. Camptothecium nitens och Paludella squao^rosa. Ingen 

 art är funnen af Splachnacece, ehuru 2 af denna grupp finnas 

 så på Billingen som på Omberg, ej heller någon af slägtet 

 Meesia, fastän 2 arter finnas pä Omberg. Af Spliagnum äro 

 endast våra 6 allmännaste arter funna och hela detta slägte är 

 här af en underordnad betydelse; men det oaktadt synes mig 

 otvifvelaktigt att flere arter verkligen finnas der. Deremot är 

 rikedomen på sällsynta arter i ögonen fallande och många af 

 dessa förekomma i mängd. Flere af Kinnekulles sällsynta mossor 

 tillhöra kalklagret, som är långt rikare på mossor än på alla 

 de andra siluriska bergen och samma förhållande är det äfven 

 med sandstenslagret. Mänga af Kinnekulles sällsynta eller mindre 

 vanliga mossor äro, så vidt jag vet, ej funna på något af de 



