ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1876, N:0 1. 65 



gnum subsecundum och auriculatum observerades alla i närheten 

 af Bergegården och Eldmörjan; Scapania irrigua norr om Berge- 

 gården nära trapplagrets norra sluttning; Dicranum montanum 

 och Lopliocolea heferoph^/Ua vid Stubbsjön; Scapania undulata, 

 Fontincdis antipyretica, Jungermannia infläta och Hypnum ex- 

 annulatum vid Sjöbäcks utlopp i Långvattnet. I hvitmossarne 

 finnas alla de allmännare Sphagnumarterna, samt af sällsyntare 

 Sphagnum ruhellum, molluscimi och Mülleri. Vid Långvattnet 

 söktes förgäfves den af Prof. Lindberg der upptäckta Diclie- 

 lyma cajnllaceum. 



Myrin yttrar att »man i södra Sverige torde hafva svårt 

 att få se en så vild trakt, som ofvanpå Hunneberg, t. ex. vid 

 Eldmörjan». Nu är förhållandet det att kring Bergegården 

 och Eldmörjan träffar man de mest leende trakter på berget. 

 Också har trakten vid Eldmörjan sedan Myrins besök 1831 

 undergått ofantliga förändringar. Sjön hade förut en mångdubbel 

 storlek mot den nuvarande och sitt utlopp mot norr ofvan Hjerpe- 

 torp. Nu har den sitt utlopp mot vester, vid Hunnebergs nord- 

 vestra hörn, och detta utlopp är till en del sprängdt genom den 

 hårda klipphällen. Efter uppgift skall sjön blifvit sänkt med 

 14 fot. 



Långt rikare flora, så af fanerogamer som mossor hafva 

 trapplagrets sluttningar. Den mot Halleberg vända nordsidan 

 har en så yppig mossvegetation, att föga plats återstår för fa- 

 nerogamerna, som här äro temligen få. Spridda här och der 

 växa Stellaria Friesiana, Circoea alpina^ Cardamine hirsuta, 

 Impatiens noli tangere. På ett enda ställe vid en källa nedom 

 Hästevadet växte BlecJmum Spicant. Rikast är fanerogama 

 vegetationen på bergets vestra sida, ifrån Nygård till Storeklef. 

 Ofvan Nygård funnos Sedum rupestre, Hypericum inontanum, 

 Festuca gigantea ymnigt, Hieracium hifidum, Stellaria nemoriim 

 samt sparsamt på några ställen Festuca silvatica. 1 Fristorps 

 hage insamlades Circoea lutetiana i mängd, men förgäfves söktes 

 der Vida pisiformis, som under de sednare åren ej lär vara 

 återfunnen. Föröfrigt antecknades här Orohus niger, Latliyrus 



Öfvers. af K. Vet. AJcad. Förh. Arg. 33. N:o 1. 5 



