ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 6, N:0 1. 77 



Denna färgvarietet är fullkomligt lik ett exemplar utaf en 

 dylik från Hellebaek på norra delen af Sjselland i Danmark, hvil- 

 ket godhetsfullt blef lefvande tillsändt mig för ett par år sedan 

 utaf Hr Jonas Collin i Kjöbenhavn. Ofver detta exemplar 

 gjordes genast följande anteckningar, livilka det kan vara på sin 

 plats att här meddela. 



Exemplaret är fullkomligt likt den typiska formen, sådan denna 

 af mig på anförda ställe är beskrifven och afbildad på planschen 

 1, fig. 2; men det afviker något till teckning, hvilken afvikelse 

 är, i detalj, följande: 



Framtill har manteln, midt ofvan, ett utaf små, molnlikt 

 ställda, svartgråaktiga punkter bestående längsband, som midt 

 öfver andhålet delar sig till tvenne bakåt divergerande, men slut- 

 ligen konvergerande band, hvilka på bakkanten af manteln 

 sammanflyta till ett enda. Innanför den långsträckt ägglika ring, 

 som bildas af dessa band på bakparten af manteln, finnas några 

 få, spridda, mörka punkter; men utanför nämda, mörka teckning, 

 som framtill är mörkast, finnas ytterst få, (3 — 5), sådana 

 punkter, hvilka äro belägna framom andhålet och nära intill det 

 mörka längsbandet. Rundt omkring andhålet finnas ock några, 

 men ändå mer sammanflytande, mörka fläckar. Såväl öfre som 

 nedre trefvarne, likasom ansigtet och pannan, äro svartaktiga. 

 På bakkroppen, midt ofvan, samt framtill till samma bredd som 

 bredden af den mörka ringen baktill på manteln, finnes en svart- 

 aktig skuggning, som framtill upptager 10 — 11 kölserier, men 

 baktill sammandrager sig mot slemvårtan, mot och isynnerhet på 

 hvilken färgen är mörkast samt gråsvart. Denna mörka skugg- 

 ning uppkommer likaledes af talrika, molnlikt ställda småfläckar, 

 hvilka både äro störst och mest samlade emellan småkölarna. 

 Nedåt sidorna, såväl på bakkroppen som på manteln, finnes ej 

 en enda mörk punkt. De mörka tvärstrecken på den gula fot- 

 kanten äro längst baktill något mörkare och bredare än hos den 

 typiska formen. Det blåaktiga fältet ofvanför bakkroppens spets 

 är ock försedt med en svartgåaktig skuggning, som är en till 

 spets försvinnande fortsättning af den mörka skuggningen på 



