30 STÅL, BIDRAG TILL SÖURA AFRIKAS ORTHOPTER-FAUNA. 



kännedom om den afrikanska insektfaunan i hennes helhet. 

 Under sådana omständigheter inskränker jag mig att, rörande 

 Damara-Ovambos orthopterfauna, anföra följande, af hvilket 

 "dock åtskilligt torde vara giltigt endast med afseende på vår 

 nuvarande kännedora om förhållandena. 



De trakter af Afrika, hvilkas orthopterfauna hittills blifvit 

 bäst genomforskad, äro Sansibar och CaiFerlandet, man skulle i 

 allmänhet kunna säga de östra kustländerna söder om aeqvatorn,. 

 och Damaras och Ovambos orthopterer tyckas hafva större 

 öfverensstämmelse med dem från ostkusten (Sansibar, Mossam- 

 bik) än med dem från den i detta hänseende mindre kända 

 vestkusten (Guinea, Senegambien). Såsom egendomliga för fa- 

 unan torde icke kunna betraktas de jemförelsevis många nya 

 slägten som jag i detta arbete ansett mig böra uppställa; de 

 flesta af dem sluta sig nära till åtskilliga för Afrika egna och 

 i denna verldsdel vidt spridda slägtformer. Methone (1 art) 

 och Thericles (3 arter), torde dock möjligen vara egendomliga. 

 för Sydafrikas östliga delar. Båda slägtena äro särdeles ut- 

 märkta och stå inom den äkta afrikanska faunan helt och hållet, 

 isolerade; det förra står nära det för medelhafsländernas fauna, 

 egna slägtet Eremobia, och det senare är en afrikansk represen- 

 tant af det asiatiska Erucius och det amerikanska Mastax. Af 

 de rent afrikanska slägten, som förekomma i Damara och Ovam- 

 bo, torde endast Xiphocera, Eurypliymus, Pnorisa och Bactro- 

 dodema kunna framhållas, såsom åtminstone så till vida gifvande 

 en viss prägel åt faunan, att de inom densamma äro särdeles, 

 väl representerade. Af dessa slägten tyckas Euryphymns och 

 Pnorisa vara egna för de sydligare delarne af Afrika; Xiphocera 

 hufvudsakligen tillhöra det mellan feqvatorn och södra vänd- 

 kretsen liggande området, samt Bactrododema vara egendomligt 

 för Afrikas vestra kustländer. Härtill kan läggas att slägtet 

 Enyalius, som i ostafrika (Mossambik, Sansibar) tyckes hafva 

 sitt hufvudsakliga hemvist, men ännu icke blifvit funnet i Gu- 

 inea och troligen saknas i det Capska faunområdet, i Damara 

 uppträder med en art. Slutligen må anmärkas, att några mycket 



