110 OLSSON, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM JEMTLANDS FAUNA. 



den angränsande Hällesjö socken i Jemtland; den har till och 

 med blifvit sedd vid Vestanå gästgifvaregård i Borgsjö socken 

 men icke i grannsocknen Bracke i Jemtland. Den enda väg, 

 utefter hvilken den hunnit intränga i Jemtland, är den, som leder 

 från Sollefteå till Ragunda, ty i Forss är den nu inhemsk. Dit 

 hade den kommit redan före 1867. Afven i Ragunda har den 

 tillfälligtvis blifvit sedd. 



Svarta råttan är ingenstädes sedd. 



21. Mus sylvaticus L., vanliga sorten, finnes icke blott 

 i och omkring Östersund utan ända upp i fjällen, såsom i 

 Oviksfjällen, vid Melens tullstation och vid Kall, der den gräf- 

 ver sig hål under tufvorna. En större varietet från Jemtland 

 är af bildad i Meves »Atlas öfver Skand. Däggdjur» Tab. 

 XIV. och en dermed närmast jemförlig fångades den 10 sist- 

 lidne December i en råttfälla midt inne i Östersund. Detta in- 

 divid mätte från nosspetsen till svansroten 115 m.m., svansen 

 likaledes 115 m.m., räcker alltså till nosspetsen, men då änd- 

 håren medräknas, mäter svansen 116 — 117 m.m.; hufvudet 36 

 m.m.; öronens längd efter midtryggen 14 m.m., bredd 13^ m.m.; 

 de räcka framlagda en ögondiameter framom ögat; från nos- 

 spetsen till ögat 14,5 m.m., från ögat till örat 6 m.m.; ögats längd- 

 diameter 5 m.m.; morrhåren intill 42 m.m.; färgen den vanliga, 

 med skarp färggräns på sidorna. Exemplaret, som spritlagdt 

 förvaras i Östersunds museum, utmärker sig alltså icke blott 

 genom sin storlek, utan äfven genom sina ovanligt långa öron 

 och sin långa svans. Motsvarande mått på den vanliga formen 

 uppgifvas i Nilssons fauna sid. 346. 



22. Mus musculus LiN. Allmän. Alla de exemplar, jag 

 sett, hafva varit ofvan mörkgrå under blekgrå. Af formen B) 

 i Nilssons fauna har intet exemplar förekommit, deremot är 

 den helt livita varieteten ej sällsynt i Oviken. 



23. Lemmus amphibius LiN. Denna arts utbredning är 

 mig ännu obekant, men den torde ej vara särdeles sällsynt, ty 

 på flera ställen, t. ex. Frösön, har jag hört omtalas svarta, 



