ÖFVERSIGT kV K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 76, N:0 6. 43 



Forma hexagona. Long. 41—46 /n; lat. apic. 24 — 

 26 |t<; lat. istlimi 16—18 //. 



In Italia: inter Stresa et Baveno. 

 In Tyrolia: ad Carapiglio; inter Campiglio et Pinzolo; 

 in Val di Nambroni. 



Forma trigona. Long. 36 — 37 ^; lat. apic. 20—21 

 fi; lat. bas. 18 f.r, lat. isthmi 15 fi. 



In Italia: ad Rio val grande in Val Intrasca. 

 Den nedre delen af cellhalfvan är i tvärgenoraskärningen 

 rund och har småknölarne ställda i rader, som på den 6-kantiga 

 formen gå tvärs öfver cellen. På den 3-kantiga formen åter 

 synas de deremot vid basen vara ordnade i långsgående rader, som 

 endast räcka ett litet stycke upp; på midten finnas inga små- 

 knölar; i midten af den tvärhuggna toppen är den något litet 

 intryckt. Härigenom kommer denna 3-kantiga form att mycket 

 närma sig St. pi le olat um Bréb. 



4. aS. amoenum HiLSE (in Ber. der Schles. Ges. 1865 pag. 123) 

 ß italicum nov. var. Tab. XIII, fig. 18. 



Semicellulse dorso pauUo elevato rotundato, a basi ipsa 

 visse trianguläres lateribus tumöre parvo granulato instructis, 

 angulis superioribus et inferioribus alternantibus. 



Long. 31 ^i; lat. apicis 28—30 //; lat. bas. 20 ,{/; lat. 

 isthmi 18 ^<. 



In Italia: ad Rio val grande in Val Intrasca rarissime. 

 På forma spetsbergensis mihi (Desm. Spetsb. pag. 39, 

 tab. VII, fig. 25 a, c, d) är sjelfva basen i tvärsnitt ej fullt rund, 

 den del, som sitter midt under ett hörn på öfre delen af cell- 

 halfvan, har en eller två enkla utskott; den, som motsvarar en 

 sida, är mera utvecklad och har 2 i toppen urringade utskott_ 



* acanthophorum nov. subspec. Tab. XIII, fig. 19. 



Semicellula3 aculeis parvis non verrucis ornatae (excep- 

 tis verrucis biuis apice denticulatis paullo supra centrum 

 horizontaliter dispositis, in semicellulis a vertice visis in 

 medio laterum positis); a basi ipsa visa? circulares margine 



