ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1876, N:0 7. 9 



egendomlig typ, så fann jag deri anledning att framställa ofvan 

 anförda salter af tenn och zirkon. Sammanställas de med Cle- 

 VES salt, erhåller man en saltserie: 



ThCl^.PtCl* + 12H20, 



SnCl* . Pt Cl* + 12 H^O, 



ZrOCF . PtCl* + 12 H^O, 

 som visar en fullkomlig analogi mellan de serskilda lederna ända 

 inpå vattenhalten och sålunda lemnar ett förträffligt stöd för 

 thoriums fyratomighet; zirkonium visar blott en afvikelse i be- 

 nägenheten, att här liksom i många andra fall bilda den samman- 

 satta radikalen zirkonyl. 



Som man af det sagda torde finna, gifver sig de serskilda 

 elementens olika atomvärde serdeles tydligt tillkänna i här i fråga 

 varande föreningar. Det existerar nemligen 3 hufvudgrupper af 

 chloropiatinat, nemligen sådana der 



l:o chlorhalten hos platinachloriden är dubbelt större än den 



basiska chloridens = normala chloropiatinat; hit höra 



I II 



elementen R och R. 



2:o chlorhalten hos platinachloriden är | större än den basi- 



VI 



ska chloridens =^ '^-chloropiatinat', hit höra elementen R^» 

 3: o chlorhalten hos de båda chloridern a är lika stor = 



IV 



\- chloropiatinat; hit höra elementen R. 



Med undantag af ofvan anförda yttrium- och indium-salt 

 låta alla bekanta chloropiatinat hänföra sig till nägon af dessa 

 hufvudgrupper. 



