12 NILSON, OM CHLOROSALTER AF TVAATOMIG PLATINA. 



kaiiam- eller ammoniumchloroplatinat, men då dessa salter icke 

 äro olösliga i chlorosyran, så är det vida bättre att först framställa 

 bariurachloroplatinit . och derur genom sönderdelning med sulfat 

 eller svafvelsyra bereda andra salter eller den rena fria chloro- 

 syran 2 HCl . PtCl^. Eariumsaltet erhålles med lätthet rent i 

 stora, luftbeständiga kristaller, om man mättar platinachlorurens 

 lösning i chlorvätesyra med en afpassad mängd bariumkarbonat, 

 afröker öfverskottet af syra i vattenbad och låter återstoden, 

 löst i vatten, frivilligt kristallisera. Att denna lösning äfven 

 innehåller bariumchloroplatinat är härvid af ingen betydelse, eme- 

 dan detta salt är vida lättlösligare än chloroplatinitet och derföre 

 stannar i moderlut en samt anskjuter först, då nästan allt chloro- 

 platinit redan afskiljt sig. 



På anförda vägar hafva nedan beskrifna salter blifvit fram- 

 ställda. De äro med några få undantag lättlösliga i vatten och 

 ofta deliqvescenta, kristallisera vanligen först ur mycket koncen- 

 trerade lösningar, men merendels i stora och välbildade, praktfullt 

 röda kristaller. Blott få äro vattenfria, flertalet håller kristall- 

 vatten. Många förlora detta delvis eller fullständigt vid 100°, utan 

 att afgifva chlorväte; endast beryllium- och chromsalterna bilda i 

 detta hänseende ett undantag. En del salter sönderföllo vid 

 nämnda temperatur i chloroplatinat och platina, en förändring som 

 andra lida först vid en vida högre värmegrad. Afven vid vissa 

 saltlösningars afdunstning på vattenbad har en dylik sönderdel- 

 ning iakttagits och om chlorvätesyra härvid finnes närvarande i 

 stort öfverskctt synas desamma mera än eljest vara benägna 

 för att sönderfalla i platina och chloroplatinat. Af denna anled- 

 ning är det lämpligast att vid förefallande behof bereda den fria 

 chlorosyran i rent tillstånd ur bariumsaltet. 



I. Salter af euatomiga metaller. 



1. KaUumcldoroplatinit 2 KCl . PtCl-. Bildar stora, rubinröda, 

 fyrsidiga, platta, luftbeständiga prismer, som i likhet med 

 nedannäinnde salter af rubidium, caesium och ammonium under 

 torkning öfver svafvelsyra och vid 100' förlora omkring 2 



