20 NILSON, OM CHLOROSALTER AF TVAATOMIG PLATINA. 



a. 



2 HCl . PtCP. 



b. 



Rcr- . ptcp. 



c. 



R2C16 . 3 PtCP. 



d. 



RCl* . 2 PtCP. 



Af livad ofvan blifvit antordt visar sig, att af de serskilda 



metallgrupperna de en- och tvåatoviiga gifva endast normala 



salter, då deremot element af högre atomvärde dessutom gifva 



såväl basiska som sura. Det normalt sammansatta beryliium- 



s alt et 



BeCP . PtCl- + 5 H^ö 



synes följaktligen liksom motsvarande chloroplatinat allt ostridigare 

 antyda, att ifrågavarande grundämne är tvåatomigt. 



Hvad vidare salterna af de sexatomiga metallerna angår, så 

 visa de ingalunda sinsemellan samma goda öfverensstämraelse 

 som cliloroplatinaten. Tyvärr liafva af Fe- och In- inga för- 

 eningar erhållits, sä att jemförelsen mellan gadolinit- och cerit- 

 metallerna å ena sidan och de afgjordt sexatomiga å den andra, 

 hvad chloroplatiniten angår, måste inskränka sig till aluminium 

 och chrom. Aluminium har under alla förhållanden gifvit ett 

 dess chloroplatinat motsvarande j-chloroplatinit: 



A1-C16 . 2 PtCl^ + 21 H'^O, 

 men endast erbium lemnade ett dermed analogt salt: 



Er-Cl« . 2 PtCr- + 27H-^0, 

 under det att sådana basiska föreningar alls icke synas existera 

 af yttrium, cer, lanthan, didym, ty lösningar, som innehöllo |- 

 chloroplatinit af dessa metaller, afsatte deras chlorider i färglösa 

 kristaller jemte chloroplatinit, som naturligtvis blefvo af annan 

 sammansättning, utan att likväl kunna erhållas i rent tillstånd; 

 blott lanthansaltet blef tjenligt för analys och det var normalt: 

 La^Cie . 3 PtCF + 18H20; 



chromlösningen lemnade en okristalliserbar syrup. 



Salterna af dessa metaller framställdes derföre ur sulfaten 

 och bariumchloroplatinit, men ur de vunna, normalt salt hållande 



