ÖFVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLrNGAR 187 6, N:0 7. 27 



20. Nickelplatonitrit: Ni . 4 NO^ . Pt + 8 H^O anskjuter i mycket 

 stora, tunna, sneda fyrsidiga, glänsande, luftbeständiga, gröna 

 taflor, som vid 100' destrueras under utveckling af salpeter- 

 syrlighet. Funnet: 46.24-46.29 Pt + NiO, 10.38 Ni, 33.04 

 —33.09 Pt; beräknadt: 46.67, 10.09, 33.85. 



21. Kopparplatonitrit, basiskt: 3[Cu. 4 NO-.Pt] + CuO + 18 H'^^O. 

 Ur den gröna lösningen afskilde sig denna förening i guld- 

 gula, ytterst fina concentriskt anordnade nålar, som med 

 vatten gåfvo en grön lösning och en mörk fällning och vid 

 100° destrueras. Funnet: 52.98 Pt + CuO, 14.29 Cu, 35.09 

 Pt i st. f. 52.41, 14.60, 34.14. 



22. Kopparplatonitrit, normalt: Cu . 4 NO^. Pt + 3 H^O kristal- 

 liserade ur moderluten efter föregående salt i lifligt gröna 

 ytterst fina, i vatten lätt och fullständigt lösliga nålar. 

 Funnet: 55.37 Pt + CuO, 11.88 Cu, 40.49 Pt; beräknadt: 

 55.55, 12.71, 39.64. 



23. Zinkplatonitrit: Zn . 4 N0-. Pt + 8 H-0 bildar mycket stora, 

 praktfulla, ofärgade eller svagt gula, sneda fyrsidiga taflor, 

 som i torr luft blifva lifligt gula men i fuktig hålla sig oför- 

 ändrade och vid 10U° destrueras. Funnet: 47.46—47.49 

 Pt + ZnO, 11.28—11.66 Zn, 32.93—33.43 Pt; beräknadt: 

 47.21, 11.00, 33.50. 



24. Cadmiumplatonitrit: Cd . 4 NO-.Pt + 3' H-0 glänsande, svagt 

 gula, stora sneda fyrsidiga prismer, som äro luftbeständiga 

 och vid 100° afgifva sitt vatten utan att destrueras. Funnet: 

 59.37—59.39 Pt + CdO, 20.88—20.95 Cd, 35.43—35.53 Pt; 

 beräknadt: 59.49, 20.44, 36.13. 



25. Hydrargiiriplatonitrit. Då qvicksilfverchlorid och silfver- 

 platonitrit i varma lösningar och till eqvivalenta mängder 

 sammanblandades erhölls ett gulaktigt chlorsilfver och en 

 lösning som under afsvalning och frivillig afdunstning af- 

 satte en rödgul, amorf, i mycket kokande vatten löslig för- 

 ening, som ej vidare blifvit undersökt. 



26. Hydrargyroplatonitrit, basiskt : Hg- . 4 NO- . Pt + Hg-0 + H^O 

 har i form af en hvitgul, af små prismer bestående, olöslig 



