ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1876, N:0 7. 31 



nitrat eller kopparsulfat och gaf med hydrargyronitrat ett be- 

 ständigt, kristalliseradt salt, vidare existerade en beständig för- 

 ening sådan som »sur salpetersyrlig platinaoxidul» och slutligen 

 fälldes platinan ur föreningarne hvarken af svafvelväte, svafvel- 

 ammonium eller af alkalikarbonat, allt karaktärer, som visade, 

 att dessa föreningar ingalunda kunde uppfattas som vanliga 

 dubbelsalter. 



I sin »Chemie der Jetztzeit» ^) har Blomstrand uttalat 

 den redan af Lang antydda asigten, att föreningarne i fråga 

 äro att anse som kopplade föreningar af det fematomiga qväfvet, 

 en åsigt som han senare serskildt behandlat i Öfvers. af Vet.- 

 Akad. Förhandlingar 1869. 201. och Journ. f. prakt. Ch. [2] 

 3. 186. Detta element eger nemligen liksom kolet förmågan att 

 binda sig sjelft, förutsatt likväl att en fleratomig metall finnes 

 förhanden, som å ena sidan omedelbart eller medelbart binder 

 qväfvet och å den andra, alltefter den större eller mindre styr- 

 kan af denna bindning, äfven bestämmer den styrka, hvarmed 

 qväfveatomerna sinsemellan äro förenade. Det är isynnerhet 

 jern- och platinametallerna som äro lämpade att på detta sätt 

 förmedla qväfveatomernas bindning; i blodlutsalterna och de 

 ammoniakaliskä platinaföreningarne ger denna förmåga sig tydligt 

 tillkänna, men äfven i de här behandlade sakerna. Langs for- 

 mel för kaliumföreningen 



KO . Pf03 + PtO . ?f03 

 omsattes nemligen till 



K-0-NO=NO-0 



K-0-NO=NO-0-^^^' 



som åskådliggör dess atomistiska byggnad under antagande af 

 dubbel bindning qväfveatomerna emellan. Platinan verkar två- 

 atomigt; beviset härför gaf Blomstrand genom framställningen 

 af additiva föreningar med 1 mol. chlor eller brom, t. ex. 



K-0-NO=NO-0 Cl 



>Pt< . 



K-0-NO=NO-0 Cl 



') Sid. 352. 



