ÜFVERSIÜT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 6, N:0 7. 41 



afsatte vid afdunstninu; tjärlika droppar samt visade sig innehålla 

 svafvelsyra. Dinitronaftolen smälte vid 130% således något under 

 138% vid hvilken den enligt Darmstädter och Wichelhaus ^) 

 skall smälta. 



Analysen gaf: 



0.2188 gr. gaf 0.0549 gr. Ho O och 0.4107 gr. CO.. 

 0.1560 gr. gaf 16.25 k. cent. qväfgas mätt öfver vatten af 

 20^ och under barometertrycket 765 m.m. 



I procent: 



Fiinnet. Beriikiiadt. 



C 51.19 120 51.28 



H 2.79 6 ' 2.56 



N 11.98 28 'Jl.97 



O (34.04) 80 34.19 



100.00 234 100.00. 



Denna reaktion är af intresse, emedan den visar, att den 

 oxinaftalinsulfonsyra, som vid diazoföreningens sönderdelning bu- 

 das, är med all sannolikhet a C,(,ng(OH)SO.,H. 



Af diazoföreningen sökte jag erhålla en dioxylnaftalin. Jag 

 upphettade derför diazoföreningen med vatten och neutraliserade 

 den mörkröda lösningen med kaliumkarbonat, afdunstade till 

 torrhet och upphettade med kaustikt kali. Den smälta massan 

 löstes i vatten och öfvermättades med klorvätesyra. Vid skak- 

 ning med eter upptog denna en ringa mängd af eu brun, tjärlik 

 kropp, som renades genom sublimering i kolsyregas. Sålunda 

 erhölls en hvit kristallinisk massa af tydlig fenollukt. Den 

 smälte vid 75° och gaf vid analys: 



C 76.57 



II 5.68 



således tämligen öfverensstämmande med formeln C^QIIe(OH).^,. 

 hvilken fordrar C 75.00 och II 5.00. Emellertid var den ana- 

 lyserade substansen ej ren. Den löstes i kokande vatten och 



') Annalen der Chemie und Pharmacie 152, 299, 1869. 



