54 CLEVE, OM /J-NITRONAFTALINSULFONSYRA OCH DESS DERIVAT. 



/'i-Amidouaftalinsulfonsyra. 



r fl i ^'^2 



^lo^MsOj.OH. 

 Upphettans syrans amoniumsalt med svafvelamonium, redu- 

 ceras syran lätt ocli man erhåller vid neutralisering med klor- 

 vätesyra en mängd nålformiga kristaller jämte fritt svafvel. 

 Genom massans utpressning och återstodens behandling med en 

 lösning af natriumkarbonat kan man lätt afskilja inblandadt 

 svafvel. Den filtrerade lösningen af syrans natriumsalt öfver- 

 mättas med klorvätesyra. Amidosyran erhålles då i form af fina, 

 gula nålar eller tunna, rombiska taflor. De bägge slagen kri- 

 staller kunna lätt genom omkristallisering öfverföras i hvarandra, 

 hvaraf visas, att de verkligen utgöras af en och samma amido- 

 syra. Olikheten i kristallform är beroende på kristallvatten. 

 Ett preparat, som utgjordes af nästan uteslutande taflor, förlo- 

 rade öfver svafvelsyra 1.17 proc. och vid 105° ytterligare 1.45 

 proc, hvilken vattenhalt sannolikt bör tillskrifvas en inblandning 

 af nålformiga kristaller. Samma material (i taflor) löstes i soda- 

 lösning, hvarefter klorvätesyra tillsattes, då amidosyran erhölls 

 i form af fina, gula nålar. Dessa förlorade vid torkning öfver 

 svafvelsyra 6.12 proc. och vid upphettning till 105" ytterligare 

 6.28 eller tillsaramans 12.40 proc, hvilket svarar emot 2 mol. 

 HoO (ber. 13.90). Ett preparat af annan beredning och lika- 

 ledes kristalliseradt i nålar förlorade öfver svafvelsyra 6.30 

 proc och vid 100° ytterligare 6.1 proc, således nära öfverens- 

 stäramande med föregående försök. Häraf framgår således, att 

 den i rombiska taflor kristalliserande syran är vattenfri och att 

 den i prismer kristalliserade innehåller 2 H2O, hvaraf hälften 

 bortgår vid torkning öfver svafvelsyra och den andra hälften vid 

 100°. Syran är i rent tillstånd smutsigt gul, men färgas lätt, i 

 synnerhet i fuktigt tillstånd, violettblå. Den är ganska svår- 

 löslig i kallt vatten, men löses något lättare i kokande vatten. 

 Det är en stark syra, som med lätthet utdrifver kolsyra ur 

 karbonat. Salterna äro i rent tillstånd topasgula, men färgas 

 lätt genom oxidering. Vid upphettning utan lufttillträde erhölls 



