/O EKSTRAND, BIDRAG T. KÄNNEDOMEN OM RETÉNS SULFONSYRÜR. 



när temperaturen deremot stegrades till 160°, omvandlades hela 

 profvet efter en kort stund till klorväte och disulfonsyra: 



C,sH,4°;^; + 2H,0 = C,a4°;°« + 2HC1. 



Af kaliumhydrat i lösning angripas kloriden långsamt vid 

 kokning. 



1) 0.2202, torkade vid 110°, lemnade vid förbränning med 

 blykromat 0.4032 CO2 = 0.1100 C och 0.0822 H.O = 

 0.0091 H. 



2) 0.2474, torkade vid 100°, lemnade vid förbränning med 

 kalk, som var något klorhaltig, 0.1754 AgCl = 0.0434 Cl. 



Beräknadt. Funnet. 



1. 2. 



C18 216 50.11 49.95 



Hj6 16 3.71 4.13 



Cl. 71 16.48 17..54 



(802)2 128 29.70 



431 100.00. 



Kaliumreténdisulfonat upphettades lindrigt i jerndigel med 

 3 å 4 gånger sin vigt kaliumhydrat, tills massan börjat blifva 

 svartgrön ; den löstes i vatten och klorvätesyra tillsattes, hvarvid 

 en svartbrun flockig fällning erhölls; denna tvättades några gånger 

 med vatten och kokades derefter med en koncentrerad lösning 

 af bariumhydrat, som upptog en del deraf. Filtratet fälldes på 

 samma sätt som förut, hvarvid en liknande men gulhvit fällning 

 erhölls. Denna var löslig i alkohol och eter och antog efter 

 någon tid violett färg. Föreningen är sannolikt ett hydroxyl- 

 derivat af retén, men har ännu icke blifvit närmare undersökt. 



Vid reténdisulfonsyrans framställning erhålles förutom den 

 här ofvan beskrifna syran en annan, hvars bariumsalt är särdeles 

 lättlöst och vida lösligare än saltet af den samtidigt bildade 

 trisulfonsyran. Denna förening, som, ehuru med svårighet, kri- 

 stalliserar i deliqvescenta, flata prismer, har ej kunnat erhållas i 

 rent tillstånd, men några bariumbestämningar dera öfverens- 



