10 • AHLÉ>i, aVICKSlLFVERCYANlDFÖRENINGAU. 



Ceriimiklorid-qvicksilfvercyanid 



kristalliserar vid stående i fria luften i mycket fina, färglösa, 

 asbestlika nålar. 



Analyserna gjordes på genom pressning mellan papper från 

 moderlut befriadt salt: 



Analyser: 



a. 0.3155 gram löstes i vatten och fäldes med vätesvafla. 

 Filtratet från qvicksilfversulfiden fäldes med amoniak. 0.1952 

 gram vid 100° torkad qvicksilfversulfid och 0.0436 gram cerium- 

 bioxid erhöllos. 



* b. 0.6855 gram behandlades som föregående prof. 0.4234 

 gram qvicksilfversulfid och 0.0948 gram ceriumbioxid erhöllos. 



c. 0.3960 gram gaf 0.2424 gram qvicksilfversulfid och 0.0563 



gram ceriumbioxid. 



i procent: 



Funnet. Beräknadt. 



CeClg 19.88 19.89 20.45 21.36 



3Hg(CN)2 67.19 67.09 66.49 66.06 



8H2O (förlust) 12.93 13.02 13.06 12.58. 



Ofverskottet af Hg(CN)2 och underskottet af CeClg torde 

 bero derpå, att saltet var litet förorenadt af qvicksilfvercyanid, 

 hvilket äfven ädagalägges deraf, att öfver- och underskottet i 

 analys c, som gjordes på salt, som utkristalliserat ur moderluten 

 efter det, som användes till analyserna a och 6, är mindre ^). 



Lantanlilorid-q[Ticksilfvercyamd. 



Detta dubbelsalt utkristalliserade öfver svafvelsyra till en 

 gröt af små, ytterst fina nålar, som åter löstes i en ringa mängd 

 vatten, hvarefter lösningen stäldes i fria luften, då saltet kri- 

 stalliserade i fina, asbestlika, färglösa nålar. 



') Vid ett föregående försök att framställa ifrågavarande förening erhölls ett 

 salt, som var ännu mer förorenadt af qvicksilfvercyanid; de pä det samma 

 utförda analj'serna visade ungefär 2.5 proc. öfverskott af Hg(CN)2 och 3 

 proc. underskott af CeClg; det förlorade öfver svafvelsyra 10.5 proc. i vigt, 

 hvilket i det allra närmaste motsvarar 64- molekylär vatten. 



