ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 1876, N:0 9. 5 



det gjaälder nu om at få disse Afstaude udtrykt ved a og Pro- 

 blemets övrige Ubekjendte, og dette vil lykkes ved Hjselp af de 

 excentriske Anomalier. 



Fig. 2. 



1\ 



Som ssedvanligt i lignende Tilfselde tsenke vi os nu, at man 

 om Baneellipsen -pq'p (Fig. 2), livis Brsendpunkter ere s og &\ 

 ■og livis Centrum er o, omskriver en Cirkel PQP' med Centrum 

 i o og med a, den lialve Storaxe til Radius, og på denne tsenke 

 vi os fremdeles Ellipsens Punkter projicerede ved rette Linier 

 pP, lodrette på Axen. Da vil som bekjendt < sOP vsere den 

 excentriske Anomali til Punktet p. Er der til et Punkt q i 

 Ellipsen draget en Tangent, qT, da vil der til denne i den givne 

 Projektionsafligengigbed svare Tangenten QT gjennem det til q 

 svarende Punkt Q i Cirklen. For nu at finde IJdtryk for de 

 ovenfor omtalte Afstande u-^p-^ og u^p.^ må man i Fig. 2 dragé 

 pu^qs {eller pv 4^ qS'), således, at u (og v) fald er på Tangenten til 

 q. Sker dette, har man folgende Ssetning: 



II. For den elliptiske Bue mellem Punkterne q og p og 

 den. tilsvarende Cirkelbue fra Q till P gjgelder, at Afstanden pu 

 fra p til Tangenten qT, malt på en ret Linie med Linien fra 

 q til et af Ellipsens Broindpunhter, er ligestor med den vinkel- 

 rette Af stand PU fra P til Tangenten QT. Altså 



