ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1876, N:0 9. 9 



ty han kan få formen 



1 1 



/ ^^ i/i ^\<' a — 6c — 1 (__]^)«/ c c — 1 



1 



om man gör x = ?/''. Gör man nu g = c + 1, p = c, be- 



finnes 



//_ 1 \c a-1 (_i)c r(c + l)r(y-c) ^_iy r(c + l)r(-^ - c) 



Ii t] X ax = —-^ ; ^ — • ;— , 



o 



livartill förut erhållna fakulteter kunna reduceras. Afven det nu 

 erhållna uttrycket visar, att a måste vara > be, hvilket är vil- 

 koret för formelns riktighet. 



N:o 5 är i allmänhet falsk. 

 N:o 6 är riktig, om 1 > p > 0. 



Tal. 4. 

 N:o 10 är i allmänhet falsk. 



Tah. 12. 

 N:o 19 är riktig, om § > &, och kan skrifvas så: 



C x'"'-'dx _ r{a) r(^ — ;>) 



o 



men faktorn ( — 1) bör vara borta. 



N:o 20 är falsk. 



N: 21 fordrar ock, att | > &, och kan skrifvas 



(1 _ a,2)»-i 2 r\a — i + 2) 



o 



N:o 22 är falsk. 



N:is 23 och 24. Här saknas den anmärkningen, att p + q 

 bör vara < 2. 



Tab. 17. 

 N:is 1 ... 6 äro falska. Jfr Serret, Calc. integral. Paris 

 1868, sidd. 104 och 105. 



