ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖKHANDLTNGAR 1876, N:o 9. 63 



Den nu kända arten, af hvilken endast ett manligt exemplar 

 erhållits, är: 



Thranites velox n. sp. 



(Tall. XIV.) 



Scutum dorsale convexum, antica parte granulatum. 



Åculei frontales duo externi duobus mediis plus quam duplo 

 latiores. Aculei temporales quattuor sequales. Aculeus limitaris 

 laevis, conicus, sursum leniter versus. 



Pedunculi oculorum diametris breviores. 



Pedes primi et secundi paris longitudine sequales. 



Pedes tertii paris longissimi, duplo fere latitudinem thoracis 

 superantes. 



Pedes quinti paris longi, articulis ultimis perlatis. 



Ryggskölden är temligen kullrig, delad genom en transversel 

 svagt upphöjd slät ås, »limes», i ett främre och ett bakre parti. 

 Det främre partiet har på den upphöjda delen i midten två trans- 

 verselt gående, korta, svagt markerade kölar, som skiljas från 

 hvarandra genom en svag sänkning, som fortsattes framåt till 

 midten af frontalkanten. 



Frontalkanten är alldeles rak och utskjuter med frontal- 

 taggarnas hela längd utom orbitalvinklarnes spetsar. Den är 

 delad i fyra taggar eller snarare lober. De yttre af dessa 

 lober äro- mer än dubbelt så breda som de inre, vid basen bre- 

 dast, något bredare än långa, främre ändarne äro tvärt afhuggna 

 med svagt rundade hörn. På öfra sidan äro de transverselt 

 något litet urhålkade, hvilket gifver dem utseende af att vara 

 uppåtböjda. De två mellersta loberna äro smala, längre än de 

 äro breda, med de främre ändarna jemnt afrundade. De äro 

 något nedåt rigtade, hvarföre de ej ligga i samma plan som de 

 yttre loberna. Orhitce äro stora, nästan cirkelrunda, ej slutna, 

 utan öppna vid inre sidan. Ofre orbitalkanten är fint granule- 

 rad och delad genom två korta inskärningar; dess inre hörn 

 bildar en liten kort trubbig tand, men utåt öfvergår kanten i 

 den första temporaltaggen. Undre orbitalkanten är ytterst fint 

 tandad, delad genom en inskärning, hvarigenom dess yttre del 



