4 ATTERBERG, NÅGRA NAFTALIiNDERIVATER. 



0.2885 gr. gåfvo 25.3 cc. qväfgas af 15" och vid 771.5 mm. 



barometerstån d. 



I procent: 



Funnet. ' Beräknadt. 



Klor 24.45 24.74 



Qväfve 10.41 9.76 



För att bestämma ställningen på nitrogruppen i den före- 

 gående mononitroföreningen liar jag behandlat den samma längre 

 tid med tenn och klorvätesyra, i förhoppning att genom Sub- 

 stitution af båda kloratomerna med väte kunna erhålla en naf- 

 tylamin. Emellertid kunde ej reduktionen föras längre än till 

 bildande af en monoklornaftylamin. På andra metoder har jag 

 emellertid sedan funnit, att nitrogruppen i den ifrågavarande 

 föreningen intager samma ställning, som nitrogruppen i a-nitro- 

 naftalin, hvarom mer längre fram. Af den bildade monoklor- 

 naftylaminen, som erhölls under form af ett svårlösligt tenn- 

 dubbelsalt, har jag framställt följande föreningar. 



T ennduhl) ehaltet af Kloomaftylamin, C^q PTg Cl . NH^ . HCl 

 + Sn Cl.„ kristalliserar i stora, vackra kristallblad, som i rent 

 vatten äro temligen svårlösliga, ännu mer svårlösliga i tennhal- 

 tiga lösningar. Följande tvenne analytiska bestämningar gjor- 

 des å saltet. 



0.7005 gr. gåfvo 0.2733 gr. tennoxid. 



0.4075 gr. gåfvo 0.5795 gr. klorsilfver. 



I procent: 



Funnet. Beräknadt, 



Tenn 30.69 29.28 



Klor 35.20 35.23 



Klornaftylamin-liydo-oklorat, Cj,, Hg ClNHj . HCl + H^O, er- 

 hålles lätt ur det föregående saltets lösning, sedan tennet blif- 

 vit afskiljdt med vätesvafla. Ur koncentrerad lösning kristalli- 

 serar det i långa, smala prismer eller vid för hastig kristallisa- 

 tion i flockiga massor. Vid 100° förlorar saltet sitt kristallvat- 

 ten och förflygtigas långsamt. Klorhalten i saltet bestämdes 

 dels efter glödgning med kalk, dels genom direkt fällning af 

 saltets vattenlösning med silfvernitrat. 



