6 ATTERBERG, NÅGRA NAFTALINDERIVATER. 



gula, stelnande oljedroppar. Som den gula färgen häntydde på 

 närvaro af en nitro- eller nitrosoförening, behandlade jag pro- 

 dukten med tenn och saltsyra och erhöll nu en föga färgad 

 kropp i ringa mängd. Vid upplösning i alkohol och lösningens 

 långsamma fördunstning, afsatte sig små, men väl utvecklade, 

 rhomboedriska kristaller, dock förorenade af en främmande sub- 

 stans. Som utbytet af dessa kristaller var högst obetydligt och 

 de ej kunde mekaniskt skiljas från vidhängande förorening kunde 

 tyvärr ej analys göras dera. Då jag emellertid af teoretiska 

 grunder, (som jag i följande uppsats vill utveckla) väntade mig 

 att här erhålla samma diklornaftalin, som jag lyckats framställa 

 ur /5-dinitronaftalin, (se nedanför), och denna diklornaftalin kri- 

 stalliserar i rhomboedrar, en hos naftalinföreningarne ovanlig 

 kristallform, så är det intet skäl att betvifla identiteten af de 

 ur klornaftylamin erhållna rhomboedriska kristallerna och den 

 af /?-dinitronaftalin beredda diklornaftalinen. I fråga varande 

 klornaftylamin har således med all antaglighet likartad konsti- 

 tution med /j'-dinitronaftalin. 



ß-Dinitr onaftalin gaf, såsom jag i en föregående uppsats 

 visat, vid behandling med fosforpentaklorid i stället för en di- 

 klornaftalin mot "förmodan en triklornaftalin, hvilken till och 

 med var förorenad af en ännu klorrikare produkt, såsom den å 

 det erhållna triklornaftalinpreparatet utförda klorbestämningen 

 utvisade. I de vid triklornaftalinens omkristallisation uppstå- 

 ende moderlutarne förmodade jag närvaron af en mot /i-dinitro- 

 naftalin svarande diklornaftalin. För att kunna isolera denna 

 sednare behandlade jag större mängder af /S-dinitronaftalin med 

 fosforpentaklorid och underkastade produkten upprepade frak- 

 tionerade omkristallisationer under omsorgsfullt tillvaratagande 

 och samlande af raoderlutarna. Alla kristallisationerna egde 

 emellertid f)-triklornaftalinens kristallform, och om än smältpunk- 

 ten stundom sjönk till och med under 70% erhölls vid omkristalli- 

 sationer dock slutligen ej annat än (5-triklornaftalin (smältpunkt 

 131°). F()rst då de sista moderlutarna längre tid fått stå i hvila, fann 

 jag stora, väl utbildade, rhomboedrar inbäddade i de långa 



