4 WIDMAN, OM KLORS INVERKAN PÅ NAFTALIN-/?-SULFONKLORID. 



utom erhållit en ny triklornaftalin och denna har med salpeter- 

 syra oxiderats till en nitrodiklorftalsyra. 



Jag öfvergår nu till en närmare.beskrifning af de föreningar, 

 jag på detta sätt erhållit. 



Tetraklorid af iiaftalin-/9-sulfonklorid 



[CioH^-SOoClJCV 



Torr klorgas inleddes i en kloroform- eller kolsvaflelösning 

 af ren /?-sulfonklorid (smltpkt 75° C), tilldess vigtstillökningen 

 motsvarade 2 molekyler klor. Kolfven, i hvilkeu reaktionen 

 skedde, lemnades någon tid i hvila tillsluten, för att gasen skulle 

 så mycket som möjligt absorberas af den lösta substansen. För 

 att undvika Substitution uthäldes sedan innehållet i en öppen 

 skål, och lösningsmedlet aflägsnades genom frivillig afdunstning. 

 Återstoden utgjordes af en hård kristallskorpa jämte en flytande, 

 tjock, starkt luktande olja. Den fasta kroppen kristalliserades 

 derefter en gång ur isättika och dessutom ett par gånger ur kloro- 

 form, till dess den smälte vid konstant temperatur. 



Föreningen kristalliserar i färglösa, glänsande, hårda kuber, 

 som smälta vid 131° C. Sedan den varit smält, stelnar den till 

 en glaslik genomskinlig massa. Den är lättlöslig i kloroform, 

 kolsvafla och kokande isättika, olöslig i vatten. Vid kokning 

 med alkoholisk kalilut öfvergår den i kaliumsaltet af en diklor- 

 "sulfonsyra. 



Bei'äknadt. 'Funnet. 



1. 2. 3. 

 Cjo 32,56 32,82 



Hj- 1,90 2,28 



Clg 48,16 48,33 



S 8,69 9,06 



o. - 8,69 



100,00. 



