6 WIDMAN, OM KLORS INVERKAN PÅ NAFTALIN-/i-SULFONKLORID. 



Fullkomligt identisk med denna är den sulfonklorid, man 

 erhåller, om ren kristalliserad tetraklorid af naftalin-/5-sulfon- 

 klorid behandlas med alkoholisk kalilut i full öfverensstämmelse 

 med nyssnämnda förfarande. En klorbestämning, utförd på ma- 

 terial, erhållet på detta sätt, gaf 



Beväknadt. Puünet. 



CL 36,04 35,77. 



Inledes klorgas i lösningen af naftalinsulfonklorid sä, att 

 2 molekyler klor absorberas, erhåller man, såsom redan är 

 nämndt, dels en fast kropp dels en olja. Denna olja, särskild 

 för sig, har jag behandlat med alkoholisk kalilut och derefter 

 erhållit samma diklorsulfonklorid som i de föregående båda 

 fallen. Oväntadt är, att den behöfver omkristalliseras lika många 

 gånger, då den beredes ur ren fast tetraklorid, som när den 

 beredes ur oljorna. 



Diklornaftalin-;j-sulfonkloriden kristalliserar ur benzol i 

 hvita, ytterst fina nålar, grupperade i radialt stråliga bollar, 

 hvilka smälta vid 132,5 — 133° C. (okorr.). Den är lättlöslig i 

 kolsvafla och benzol, dock är lösligheten vid fullkomligt rent 

 tillstånd mindre än vid orent. 



Dikloriiuftalin-/?-siilfonsyraiis amid 

 CioHjCU . SO2 . NH,. 



Amiden erhålles, om man kokar motsvarande klorid med 

 kaustik ammoniak. Sedan lösningen afdunstats till torrhet och 

 återstoden blifvit uttvättad med vatten och torkad, löses den 

 bildade amiden i kokande alkohol. Vid lösningens afsvalning 

 utkristalliserar föreningen i ytterst fina, silkesglänsande, till runda 

 bollar förenade nålar^ som äro lättlösliga i alkohol och olösliga 

 i vatten. De smälta under svärtning vid omkring 245° C. 



Beräknadt. Funnet. 



N 5,07 4,78. 



