18 HOLMSTRÖM, OM MORÄNER OCH TERRASSER. 



Andmoränen bildar ej en sammanhängande vall af det skäl, 

 att isen sjelf ej är afrundad i främre ändan, utan skjuter oregel- 

 bundet fram sina »istungor^). 



I alla fördjupningar uti bottenmoränen aflagras af de tal- 

 rika spridda jökelrännilarne skiktade sand- och slambildningar. 

 Detsamma gäller äfven om lägre delar af bottenmoränen. Detta 

 förhållande var synnerligen allmänt vid Nigarsbräen. Hvarje 

 fördjupning — och många af dem voro rätt stora — utgjorde 

 en liten vattenbassin i smått, i hvilken smältvattnet afsatte sitt 

 slam. Jag iakttog sandlager af nära en half meters mäktighet,, 

 som blifvit bildade på detta sätt. Tänka vi oss nu isen röra 

 sig framåt, så blifva dessa skiktade bildningar öfverlagrade af 

 nytt morängrus och på så sätt uppkomma skikt af grus, sand 

 och lera uti moränmassan. Tydligt är att dessas mäktighet kan 

 under gynsamma förhållanden uppgå till flere fot och att de ej, 

 äro utmärkande för ett visst slag af moräner, utan kunna före- 

 komma i såväl botten som änd- och sidomoräner. Det är all- 

 mänt kändt, att dylika bildningar ej äro sällsynta i Sveriges 

 gamla moränaflagringar. Jag erinrar blott om de af Herr Axel 

 Lindström i norra Skåne gjorda observationerna, för hvilka 

 lemnas en med ofvanstående iakttagelser öfverensstämmande 

 förklaring ^). På flere ställen vid Nigarsbräen fann jag, att 

 väggarne och bottnen till dessa små vattensamlingar med sand- 

 aflagriugar utgjordes af jökelis och att således bildningen försig- 

 gick i urholkningar uti den grus- och slambetäckta brämassan. 

 När denna is slutligen smälter undan, inträffa naturligtvis rubb- 

 ningar och sättningar uti de små sandlagren, hvilka derigenom 

 kunna komma att intaga lägen, som skulle vara oförklarliga, 

 om man ej kände bildningssättet. Månne ej de af Hr Lind- 

 ström uti ofvannämnda af handling aftecknade slingrande och 

 böjda sandlagren uti moränmassan hafva uppstått på detta sätt? 



Några hundra fot bakom andmoränen och på sluttningen af 

 jökeln låg en liten grus- och stenas i rät linie tvärs öfver ett 



') A. Lindström, Några iakttagelser öfver glaciala bildningar i norra Skåne. 

 Geol. Tören. Förh. 1874, Bd. II, N:r 7. 



