20 HOLMSTRÖM, OM MORÄNER OCH TERRASSER. 



enstaka ställen befans jökelisen hvila direkte på berghällen, 

 men i allmänhet understöddes den af smärre stenar, så att ett 

 mellanrum uppstod mellan isen och berghällen, och då man lu- 

 tade sig ned, kunde man se långt in under isen. Der funnos 

 ispartier, som påtagligen och nyligen blifvit sönderpressade af 

 den ofvanliggande ismassans tyngd och blifvit noga intryckta i 

 berghällens alla ojemnheter. Dylika isstycken, inom h vilka re- 

 gelationen ännu ej tycktes hafva verkat;' skilde sig genom sin 

 hvita färg från den öfriga blå jökelisen. Afslipningen syntes 

 hufvudsakligen åstadkommas genom de i isens undre yta fast- 

 sittande talrika gruskornen, der nämligen isen låg tryckt intill 

 berget. 



Ofverst i Stordalen utmynna tvenne stora skridjöklar, Lo- 

 dalsbräen och Stegeliolthräen. Den förra är den största af Ju- 

 stedals-snöfältets jöklar och uppkommer af flere sammanstötande 

 mindre jöklar ^). Nedre ändan är starkt afrundad och liknar på 

 afstånd stötsidan af en kolossal, afslipad berghäll. Sedan man 

 väl passerat stenuren nedanför jökeln, är uppstigningen på 

 sjelfva jökeln mycket lätt och en vandring på den jemna sprick- 

 fria ytan synnerligen behaglig. Små jökelrännilar, jökelqvarnar 

 (moulins), gruskäglor och jökelbord äro mycket allmänna. 



Jag vandrade uppåt den sakta sluttande jökeln ungefär \ 

 mil eller till närheten af den s. k. Bränipan, ett klipputsprång, 

 som skiljer Snehettebräen från hufvudjökeln. Ofverst synes ej 

 till någon midtelmorän, men snart framträder midtelgärdet som 

 en smal rand, som nedåt småningom tillväxer i bredd, på samma 

 gång den isrygg, på hvilken moränmassan ligger utbredd, höjer sig 

 allt högre öfver det öfriga isfältet. Fig. 12 (Tafl. III) framställer 

 en genomskärning af jökeln nära dess nedre ända. Moränryggen 

 ligger här bortåt 10 m. öfver den isdal, som begränsar moränen 

 på södra sidan, och dess bredd är bortåt 100 meter. Grusbe- 

 täckningen fann jag i allmänhet vara endast några få cm. tjock. 

 Block fnnnos i stort antal, men de voro i allmänhet föga stora. 

 De hvilade nästan alla på små ispelare, eller hade nyligen glidit 

 ') De Seue, 1. c. p. 16. 



