ÖFVBKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. PÖRHANDLINGAK 187 9, N:0 2. 21 



ned från sådana. Gruskäglorna (ispyramider med ett tunt grus- 

 omhölje) voro både många och till höjden betydliga. Ett högt, 

 på ända stående block väckte min uppmärksamhet redan ned- 

 ifrån dalen. Dess dimensioner uppmättes och voro 4^ m. i höjd 

 och ungefär 2 m. i bredd och tjocklek. Det stod på ända och 

 bar på toppen flere mindre stenar. Troligtvis hade det kommit 

 i denna ställaing derigenom att det som jökelbord legat på en 

 ispelare och vid dennas afsmältning glidit ned och kommit att 

 stå upprätt. 



Förutom den stora midtelmoränen finnas tvenne andra, som 

 dock snart sluta sig intill den venstra bergväggen ^). Sidomo- 

 ränerna äro mycket betydliga, isynnerhet den högra. Till en 

 del bäras de af isen, men smyga sig äfven uppåt bergsidorna. 

 Vilkoret för uppkomsten af ansenliga sidomoräner tyckes vara, 

 att hjessan af den tillstötande bergväggen skall vara krönt af 

 smärre jöklar (»jöklar af andra ordningen»). Från dessa ned- 

 störta ständigt snö- och ismassor jemte en mängd smärre stenar 

 och större block. Der bergväggen deremot är fullkomligt naken 

 och blottad på snö och is, kan visserligen genom frostens in- 

 verkan en och annan sten lossna och falla ned på jökeln. Några 

 större sidomoräner uppkomma dock ej. Detta hade jag tillfälle 

 att synnerligen tydligt iakttaga på bräerna i Stordalen. Afven 

 Lodalsbräen har i nyare tider haft en betydligt större mäktighet 

 och utbredning. Under sistlidne sommar syntes den hafva dra- 

 git sig något tillbaka. Framskjutande ispartier hvilade på släta 

 berghällar, som visade spår af frisk afslipning. 



Stegeholtbräen, som mynnar ut i Stordalen i närheten af den 

 föregående, synes ej nyligen hafva haft samma stora utsträckning 

 som de förutnämnda. Dock har den sträckt sig några hundra fot 

 längre fram, att döma af de nakna klipporna närmast iskanten. 

 Dess framryckande försvåras af en ej obetydlig klippa, som ned- 

 till begränsar och afslutar den sidodal, i hvilken moränen har 

 sitt läge. Denna klippa samt de begränsande höjderna äro be- 



') »Venster» och »höger» här taget i samma bemärkelse som venstra och högra 

 stranden af en ilod. 



