ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 9, N:0 2. 23 



mig ana, hvilken härlig utsigt här hade erbjudit sig under gyn- 

 samma väderleksförhållanden. Lodalskaupen dolde sig afundsjukt 

 såväl denna som föregående dagar under mitt vistande i Stor- 

 dalen ^), men af Horungstinderne fick jag se en skymt. 



Vegetationen på bergsluttningen utmed östra sidan af Stege- 

 toltbräen var mycket frodig. Då denna plats endast är till- 

 gänglig för renar och björnar, men knappast för boskap, och 

 dessa under sista sommaren ej syntes hafva letat sig dit, befans 

 hela det rika växttäcket af ståtliga fjällväxter -) orördt. 



Den öfre delen af Stordalen, nämligen den, som ligger norr 

 om Fåbergssätrarne, utgöres af en ödslig, steril slätt. Dess 

 längd från sätrarne till norra ändan, der Lodalsbräen utmynnar, 

 skattar jag till 4^ kilom. och bredden till högst 1| kilom. Vid 

 nedre ändan hoptränger sig dalen till ett smalt pass, genom hvil- 

 ket Justedalselfven forsar fram öfver fasta berghällar. Hela 

 den vidsträckta dalgången är fyld af lösa aflagringar, som bilda 

 ett i O. och V. horisontelt, men från N. till S. jemnt sluttande 

 plan. Nedersta tredjedelen af detta fält utgöres af temligen 

 fin sand och är bevuxen med småskog af björk och gråal, samt 

 genomfårad till några fots djup af flere elfgrenar. Men ju längre 

 man går åt norr, desto gröfre blir materialet af de lösa aflag- 

 ringarne, nämligen först smärre rullstenar, inbäddade i grus och 

 sand, och sedan allt större och större stenar, som snart blifva 

 enrådande, på samma gång som all växtlighet försvinner. Det 

 mellersta partiet af dalen består således öfvervägande af rullade 

 stenar, åtminstone i ytan (på ringa djup möter sand vid gräf- 

 ning), och är öfverkorsad af en otalig mängd elfgrenar, som äro 

 endast helt obetydligt Q — 1 meter) nedgräfda i rullstensfältet. 

 I sjelfva verket kan man säga, att här utgör dalen i hela sin 



') Först några dagar senare fick jag glädja mig åt dess anblick, men på långt 

 häll, nämligen från Sultinden i Valders. Samma otur med hänseende till 

 vädret under denna annars så vackra sommar följde mig, dä jag från Ödde 

 ämnade bestiga och passera öfver Folgefonden för att komma ned till Bonde- 

 husbräen. Regn och dimma gjorde denna färd om intet. 



^) Ss. Heracleum sibiricum, Aconitum septemtrionale, Mulgedium alpinum, An- 

 gelica-arter m. fl. 



