ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 9, N:0 2. 25 



l:o. Sidomoränerna uppkomma hufvudsakligen genom sten- 

 ras från de begränsande fjällväggarne, men uppnå endast någon 

 betydlig storlek, der dessa väggar sjelfve krönas af smärre jök- 

 lar, livilka gifva anledning till upprepade is- och stenskred. 

 Stundom förstärkas sidomoränen genom midtelmoränens anslut- 

 ning till densamma och den tillväxer äfvenledes genom strödda 

 stenar, som i ringa antal ligga inneslutna i isen och genom 

 dennas förskjutning åt sidorna slutligen komma att ingå i sido- 

 moränen. En del af de från bergväggarne nedrasade stenblocken 

 falla ned och blifva liggande på sjelfva bergsluttningen och kunna 

 således ej betraktas såsom egentlig morän. En annan del faller 

 ned på iskanten och bäres eller förflyttas af isen såsom verklig 

 sidomorän. Dessa block äro naturligtvis i allmänhet skarpkan- 

 tiga. Ett mindre antal föres fram emellan isen och bergväggen 

 och komma väl förr eller senare att tillhöra bottenmoränen eller 

 åtminstone de undre lagren af sidomoränen. Det synes mig så- 

 lunda, att sidomoränen hufvudsakligen karakteriseras af kantigt, 

 ej afslipadt material. 



2:o. Midtelmorånerna uppkomma genom sammanflytande 

 jöklars sidomoräner. Blocken äro nästan alla kantiga i likhet 

 med sidomoränernas. Nära den punkt, der tvenne jöklar samman- 

 flyta, är midtelmoränen ofta dold i isen eller endast obetydligt 

 framträdande. Först längre ned blir den synlig till hela sin 

 mäktighet och utbreder sig ofta solfjäderformigt vid isens nedre 

 ända. Midtelmoränen hvilar på en upphöjd isrygg, hvartill or- 

 saken är den allmänt kända — minskad afsmältning genom det 

 skydd emot solvärmet, som moränmassan lemnar. 



3:o. Då isen är i framryckande eller ock står stilla med 

 nedre ändan, uppkommer framför iskanten en ändmorän dels af 

 de block, som nedfalla från jökelns midtel- och delvis äfven sido- 

 raoräner, och dels af de stenar och grusmassor, som isen skjuter 

 framför sig vid framryckandet. På grund häraf kan ändmoränen 

 hafva en mycket skiftande sammansättning. Utgöres den endast 

 af kantiga block och kantigt grus, så hafva midtel- och sido- 

 moränerna lemnat allt materialet. Finnas slipade och reiflad 



