28 HOLMSTRÖM, OM MORÄNER OCH TERRASSER, 



nybilda och fördjupa väldiga dalgångar. Men då man närmare 

 granskar för handen varande förhållanden, synes denna teori 

 omöjlig att hålla på. Prof. Kjerulf har (uti »Istiden». Fra 

 Videnskabens Verden N:o 17) samlat och framlagt en mängd 

 bevis, som synas mig vederlägga denna förmodade utgräfnings- 

 förmåga hos isen, d. v. s. dess antagna kraft att kunna ur sitt 

 underlag uppbryta stenfragmenter och framföra desamma till isens 

 främre kant. Särskildt framhålles här berghällarnes stöt- och lä- 

 sidor (roches moutonnées) samt på samma häll hvarandra korsande 

 refFelsystem såsom ovedersägliga bevis för jökelisens ringa ut- 

 gräfvande förmåga. Härtill kan äfven följande fogas. Ofverallt 

 i Skandinavien, der den af lösa jordlager täckta berghällen blot- 

 tas, befinnes den afslipad och refFlad. Detsamma är förhållandet 

 med isens fasta underlag vid nutida jöklar, såvidt man nämligen 

 vid isens utkanter kan komma åt att betrakta detsamma. Isen 

 hvilar vanligen omedelbart på den s. k. bottenmoränen, det är 

 en af grus, sand, lerslam och af till stor del refflade stenar 

 sammansatt massa. Här och der sticker dock den refflade berg- 

 hällen upp ur bottenmoränen. Om blockbildning på vanligt sätt 

 (genom isbildning af i berggrundens springor inträngdt vatten) 

 kunde ske i stor skala under isen, så skulle tydligen botten- 

 moränens .undre lager utgöras af kantiga block och hällen vara 

 skroflig. Då detta ej befinnes vara förhållandet i), så skulle 

 man kunna tänka sig, att hela hottenmoränen befunnit sig i 

 ständigt framåtskridande, hvarigenom den skrofliga hällen allt- 



') Endast undantagsvis befinnes berggrunden under bottenmoränen vara liksom 

 upprifven, men i så fal] är bergarten af lös beskaffenhet t. ex. vid Limbamn 

 ocb Andrarum i Skåne. Vid förra stället finner man nämligen den lösa 

 kalkstenen ocb vid det senare alunskiffern sönderbråkad till ett par fots djup 

 ocb styckena vräkta om bvarandra. Det bela öfverlagras af bottenmoränen. 

 Till afslipning ocb reffling synes vid Limbamn ej något spår, men vid An- 

 drarum bar jag dock på en inskränkt plats sett ytan af det orubbade alun- 

 skifferlagret vackert refflad. Härpå fastades min uppmärksambet af Herr 

 G. v. ScHMALENSKE. Vid Annetorp, der liksom vid det närliggande Lim- 

 bamn årligen göras stora jordrymningar för tillgodogörandet af kalkstenen, 

 befinnes nästan alltid kalkstenshällen refflad, ocb bär finner man dessutom 

 tvenne reffelsystem, som korsa hvarandra. 



