ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FORHANDLIN&AR 187 9, N:0 2. 31 



så lätt att de skymta igenom den nya afslipningea ^). Men i 

 allmänhet torde väl den gamla bottenmoränen bibehålla sig. Isen 

 glider fram öfver den, lägger en ny bottenmorän antingen direkte 

 ofvanpå densamma eller med mellanlagring af skiktade bildnin- 

 gar. I så fall blifva endast uppstickande berghällar afslipade. 

 Beträffande bottenmoränens sammansättning borde man 

 vänta, att alla dess block skulle vara på ett eller annat sätt 

 nötta af isen. Så är det verkligen förhållandet med den undre 

 krosstensleran i Skåne, der nästan hvarje sten bär märke efter 

 afslipningen, men uti de norska bottenmoräner, som jag varit i 

 tillfälle att undersöka t. ex. i Voss och i Valders, är procenten 

 af oslipade block ganska ansenlig. Det synes som hade isen här 

 haft för stort material att bearbeta, men deremot på skånska 

 slättlandet ett mindre antal block, som den hunnit att afnöta och 

 slipa på alla sidor. Bottenmoränen utgöres af en hårdt packad, 

 oftast lerhaltig, men äfven ofta ganska grusig massa, dock med 

 fint söndermalet s. k. bergartsmjöl. De inneslutna stenarne äro 

 relativt små i jemförelse med ändmoränens och äfven färre till 

 antalet ^). Bottenmoränen, sådan den ter sig nedanför iskanten, 

 då jökeln nyligen dragit sig tillbaka, utgör ett i stort sedt våg- 

 formigt fält. Man kommer ovilkorligen att tänka på en hårdt 

 tillvältad åker, å hvilken alla stenar och hårda lerkokor äro 

 intryckta i ytan ^). Denna ser ut som en verklig stensättning. 

 Stenarne ligga hårdt intryckta i moränen och hafva naturligtvis 

 en kortare eller längre tid varit utsatta för afslipning genom 

 isen, och denna sker väsentligen genom gruskorn, som sitta fast 

 i isens undre yta. Men äfven stenblock äro på samma sätt 

 inneslutna i isen och dessa blifva naturligtvis sjelfva kantafrun- 



') Beträffande detta vill jag hänvisa till min afhandling: »Iakttagelser öfver 



istiden i södra Sverige» (Lnnds Univ. Årsskrift 1867), der flere exempel på 



korsande reffelsystem förekomma. 

 ^) Af bottenmoränen pä Hven t. ex. kan man tillverka tegelsten utan slamning 



af leran. Man plockar endast bort de små stenarne, som för öfrigt sällan 



äro ens af ett barnhufvuds storlek. 

 ^) »Gletscheren virker ikke som en Ploug, men som en ubyre Chaussérnlle». 



Th. Kjerulf, Istiden p. 59. 



