ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 79, N:0 2. 33 



De Seue antager ^), att block ifrån bottenmoränen kunna 

 förflyttas upp till isens öfre yta derigenom, att de på ett eller 

 annat sätt inkomma i springor och genom dessas sammandrag- 

 ning eller sammanslutning nedifrån uppåt tryckas upp till ytan. 

 Om detta bekräftar sig och om det kunde ske i stor skala, skulle 

 man lätt kunna förklara, huru massor af block hafva kunnat 

 förflyttas t. ex. från mellersta Sverige till Skåne eller från Got- 

 land till norra Tyskland under en tid, då dessa trakter lågo helt 

 och hållet täckta af inlandsisen utan några uppskjutande fjäll- 

 spetsar, som kunnat gifva uppkomst åt ytmoräner på vanligt sätt. 



Ingen af Norges geologer har, såvidt jag känner, lemnat 

 någon detaljerad beskrifning af de äldre bottenmoränerna, ej 

 heller framhållit skillnaden emellan dessa och deras betäckning 

 af yt- eller ändmoräner. Jag anser mig derför böra redogöra 

 för de iakttagelser, jag haft tillfälle att göra i detta hänseende. 



Min första utflykt från Kristiania gälde den bekanta Stub- 

 berudshanhen. Denna ligger som en väldig ändmorän tvärs öfver 

 den breda dalgång, i hvilken jern vägen mot Vermland är dragen 

 fram. I NV. är den tvärt afskuren straxt vester om jernbanani 

 men i SO. sträcker den sig upp till Egebergets fot. Ät detta 

 håll voro endast obetydliga profiler blottade och dessa visade 

 vanligt krosstensgrus (ej bottengrus), dock i vissa partier ganska 

 mycket ursköljdt och skiktadt. Men vester om jernbanan är 

 banken genomskuren till 30 m. nästan lodrätt djup ^). Man 

 hemtar der grus till banan och har gräft in i banken en cirkel- 

 formig inskärning. Fig. 13 visar ett genomsnitt tvärs öfver 

 banken från SV. till NO. Hufvudmassan består af grus och 

 sand jemte stenar i ofantlig mängd. Dessa stenar äro af alla 

 storlekar (ända till flere fot i diameter) och ligga utan ordning 



') Le Névé de Justedal et ses glaciers, p. 43. 



^) Deana stora genomskärning fans sannolikt ej, dä Prof. Kjerulf beskref 

 denna bank. 



Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 36. N:o 2. 3 



