ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 18 7 9, N:0 2, 41 



att bedöma den årliga sandafsättningen. I sanden på lågt lig- 

 gande partier af terrassen växte nämligen några Juncus- och 

 Carex-arter, som syntes kämpa för sin tillvaro, i det de höllo 

 på att qväfvas genom sandens ständiga tillväxt. Jag fann dessa 

 växter skickande upp sina strån genom ett 5 — 6 cm. tjockt lager 

 af fin, men tydligt skiktad sand, d. v. s. ett så tjockt sandlager 

 betäckte rotknippet ^). Och dessutom då man gjorde ett lodrätt 

 snitt ned i sanden, kunde man få se det ena vegetationslagret 

 ofvanpå det andra, hvart och ett representerande Juncusarternas 

 rotknippen för ett år, och dessa skilj da genom sandlager af vex- 

 lande tjocklek (i medeltal 2 a 3 cm.). På den nyssnämnda lilla 

 ön var dock den årliga sandaflagringen mycket mindre. 



Om vi beteckna den yngsta terrassen eller hafsstocken med 

 N:o 1, så blifva de nu skildrade bildningarne betecknade som 

 2:dra terrassen i ordningen. Terrassen N:o 3, som började unge- 

 fär midtför flodmynningen, hade der en höjd af 4 — 5 m., meii 

 ett stycke uppåt elfven 7 a 8 meters höjd ^). 



Afven denna, liksom den följande, terrassen N:o 4, hvars 

 inre byggnad är framstäld å p. 38, bestod öfverst af rullsten, 

 dock med betäckning af ytterst fin sand, nästan utan sten. 

 Terrassen N:o 4 hade en höjd af vidpass 36 m. Ännu högre 

 ligger en 5:te terrass eller 50 m. öfver hafvet ^). Denna syntes 

 mig bestå af sand och lera i vexling ända upp till krönet. Intet 

 rullstenslager var här synligt. 



') Med rotknippet förstår jag den öfversta kransen af birötter. 



*) Att terrassernas öfre yta ej är vågrät, utan bildar ett nedåt mot kusten sakta 

 sluttande plan, har Prof. Kjerulf visat, och detta förhållande är för öfrigt 

 mycket i ögonfallande. Dä man nämligen från en ångbåt betraktar terras- 

 serna i en dalgång, kan man öfverskåda ej blott terrassernas krön, utan hela 

 deras öfre plan, hvilket ej vore möjligt beträffande de högst liggande, om 

 de voro vågräta. 



') Dessa^ höjdbestämningar göraj ej anspråk på någon synnerlig noggrannhet, 

 emedan jag ej alltid gjort höjdobservationerna på terrassens högsta punkt. 

 Jfr Kjerulf : »Om Skurningsmserker, Glacialformationen och Terrasser». I. 

 (Univ.progr. Kristiania 1871, p. 70) der det framhålles, att man vid mätning _ 

 af terrassernas höjd bör till utgångspunkt välja den innerst in i dalen be>-r XQ A , 

 lägna delen. /_\ ^ _ t. 



