42 HOLMSTRÖM, OM MORÄNER OCH TERRASSER. 



En qvarts mil upp i dalen ligger den väldigaste af alla 

 terrasserna, den s. k. Högemoen, som af Prof. Kjerulf upp- 

 gifves vara 306 fot (90 m.) hög. Denna terrass företedde ingen 

 frisk genomskärning, men att döma af raset på dess sidor syntes 

 den i vissa lager vara rik på större stenar. Möjligen stöder den 

 sig mot en ändmorän. I flere hänseenden erinrade den om 

 Stubberudsbanken. 



På terrasserna N:o 2 och N:o 3 utöfvar elfven sin förstö- 

 rande inverkan och på den förstnämnda äfven tidvattnen, i det 

 elfven vid flod hufvudsakligen bearbetar de öfre lagren och vid 

 ebb de undre ^). Elfvens uppgift för de närmaste årtionden 

 synes vara att helt och hållet utplåna den lägsta terrassen och 

 genom ändring i sitt lopp än åt höger och än åt venster stän- 

 digt gnaga på terrassen N:o 3, till dess af den endast kommer 

 att återstå en eller annan lemning utmed fjällväggarne. Det 

 material, som vinnes genom dessa terrassers undergräfvande, 

 begagnas till uppbyggande af hafsstocken. 



Men vi vilja nu förflytta oss till Lärdalselfven. Denna elf 

 är helt obetydlig i förhållande till Justedalselfven och äfven i 

 förhållande till livad den förut varit, då inlandsisen betäckte de 

 bergstrakter, der den har sina källor. De egentliga terrasserna 

 ligga högt uppe i Lärdalen och vid elfvens utlopp vid köpingen 

 Lärdalsören finnes endast en lågt liggande rullstensslätt, som 

 upptager hela dalens bredd. Men denna slätt är i sjelfva verket 

 en terrass, som numera bearbetas af elfven. De lägre liggande 

 delarne deraf öfversvämmas vid flodtid, då det sker en aflagring 

 af fin sand på gynnsamma platser. Denna sandbetäckning be- 

 fans vara ungefär 40 cm. mäktig och den hyste lemningar af 

 gräsrötter i flere nivåer, liksom vid Rönnei. Hafsstocken, som 

 för hvarje år närmar sig mer och mer den långt från köpingen 

 belägna ångbåtsbryggan, består af grus och rullsten samt stupar 

 mycket brant mot fjorden. En båtslängd från dess krön var 



^) Den förstörelse och förlust för jordegarne, som på detta sätt åstadkommes 

 af elfven, är mycket betydlig, och man har med stor kostnad sökt genom 

 fördämningar hålla elfven inom behöriga gränser. 



