ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 1879, N:0 2, 79 



hela öfre Llandovery och möjligen dessutom tiden mellan denna 

 och bildningen af undre Llandovery. Antalet graptolitarter, som 

 enligt Lapworth uppstiger från Birkhillgruppen till Galagruppen, 

 är redan större än man i sådant fall kunde vänta, men ännu 

 svårare är det att förklara, hvarföre dessa till tiden så skilda 

 lag skulle icke blott i England och Skotland förekomma i oaf- 

 bruten följd, utan också i derifrån och sinsemellan aflägsna 

 trakter, i Irland ^), i Skåne, Östergötland och Vestergötland 

 samt i Böhmen -) vara pa samma sätt förknippade med hvar- 

 andra och förete en lucka af precis samma vertikala vidd. 



Skulle emellertid kommande forskningar ådagalägga, att å 

 ena sidan Lepttenakalken är yngre än RetiolitesskiflPern, och å 

 den andra, att dennas faunistiska representant i England och 

 Skotland verkligen är af Wenlock-ålder, så ser jag ingen annan 

 förklaring öfver detta abnorma förhållande möjlig än, att Lep- 

 taenakalkens fauna, sent invandrad till Dalarne, der i följd af 

 för oss okända fysiska förhållanden funnit en fristad, der den 

 fortlefvat och utvecklat sig långt efter det en annan djurverld 

 tagit dess forna område i besittning. 



') Ou the silurian rocks of the county Down, part I by Swanston, part II 

 by Lapworth. Proceedings Belfast Naturalist Field Club, Appendix 1876 — 77. 



^) Det är knappt tänkbart annat, än att Barrandes etage Ee 1 kommer att 

 visa sig utgöras af åtminstone två skilda etager, motsvarande de båda grup- 

 per, i bvilka de yngre graptolitskiffrarne öfver allt eljest låtit dela sig. Der- 

 med försvinner också den del af svårigheten för identifiering af Böhmens 

 graptolitskiffrar med andra bäddar, som följer deraf, att de i sin helbet an- 

 setts såsom basen för det öfversiluriska systemet. 



Stockholm, 1879. P. A. Norstedt & Söner. 



