66 PETTERSSON OCH LARSSON, OM ISENS UTVIDGNING. 



den beredde oss tillfälle att sätta den nya dilatometerus använd- 

 barhet på det strängaste prof man kunde önska, när vi nemli- 

 gen gjorde till vår uppgift att med densamma grad för grad 

 uppmäta en så liten qvantitet som isens utvidgningskoefficient. 

 Resultatet af vårt arbete, som i det följande meddelas, kan i 

 få ord sammanfattas sålunda: Medeltalet af våra bestämningar 

 på isens utvidgningskoefficient öfverensstämmer mycket nära med 

 PlÜCKERS och Geisslers resultat, men isens utvidgning företer, 

 om man studerar densamma grad för grad, och icke åtnöjer sig 

 med allmänna medeltal, intressanta egendomligheter, hvilka gör^ 

 förnyade bestämningar önskliga. 



Vi egna först några ord åt våra föregångares, Plückers 

 och Geisslers, arbete. Det skulle icke vara lätt att i korthet 

 lemna en beskrifning af den sinnrika och komplicerade apparat 

 de användt. Till sitt utseende liknar den en qvicksilfvertermo- 

 meter, i hvars midt en annan termometerkula innehållande vatten 

 är fastsmält vid ett kapillarrör. När vattnet i det inre termo- 

 meterkärlet fryser, spränges detta, hvarigenom den bildade isen 

 på alla sidor kommer att omgifvas af qvicksilfret i yttre kärlet, 

 som är förbundet med ett graderadt stigrör, hvilket tjenar till 

 att uppmäta isens och qvicksilfrets skenbara utvidgning, dä 

 apparaten utsattes för olika temperaturer. I fråga om sättet 

 för apparatens fyllande med bestämda mängder qvicksilfver och 

 luftfritt vatten hänvisa vi till originalarbetet. PlÜcker och 

 Geissler funno medelst dylika instrument följande värden på 

 isens utvidgningskoefficient: 



1) 0,000155 medeltal af 0,oooi47 och 0,oooi62 



2) 0,000153 » « 0,000145 » 0,000161 



3) 0,000156 



4) 0,000170. 



Resultaten, erhållna mellan olika temperaturgränser, visade »märk- 

 bara men små olikheter», hvilka PlÜcker och Geissler dock 

 skrifva på försöksfelens räkning och anse, att isens utvidgning 

 är regelmässig. 



