ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANÜLTNGAR 187 9, N:0 3. 67 



Dilatoraetern, som vi användt, är beskrifven i föregående 

 afhandling om ättiksyran och afbildad å medföljande plansch. 

 Vattnet, som användes till försöken, erhölls genom 2 gånger upp- 

 repad destination af källvatten och ifylldes på vanligt sätt i 

 reservoiren B genom ett trattrör, som blifvit hårfint utdraget, 

 så att det kunde införas genom kranens d öppning. Vattnet 

 utkokades i reservoiren, derigenom att hela nedre delen af appa- 

 raten nedfördes i ett kärl med uppvärmdt qvicksilfver, en mycket 

 besvärlig operation, emedan kokningen försiggick med sådan 

 våldsamhet, så snart vattnet började blifva luftfritt, att ofta 

 öfver hälften af den införda qvantiteten åter utkastades genom 

 kranens öppning. Då måste medelst trattröret nytt vatten på- 

 fyllas och utkokningen fortsättas. Derpå öppnades kranen a 

 €ch vattnets nivå i B fick stiga, tills det fullständigt fyllt B 

 och det smala röret, då kranen d tillslöts. Instrumentets nedre 

 del, som innehöll qvicksilfver, omvecklades nu med bomull och 

 hela instrumentet nedsattes i en snödrifva, hvarefter litet kok- 

 salt ströddes omkring det smala röret ofvanför B. så att is- 

 bildningen började ofvanifrån. I fall detta försigtighetsmått 

 underlåtes, inträfl'ar samtidigt isbildning ofvanifrån och nedifrån 

 qvicksilfverytan i B, hvarigenom instrumentet blir utsatt för 

 faran att söndersprängas. Afven om denna fara undvikes, är 

 den iscylinder, som sålunda bildas, ogenomskinlig och full af 

 remnor. För att erhålla en fullkomligt klar ismassa är det nöd- 

 vändigt, att isbildningen försiggår uppifrån samt sker mycket 

 långsamt och jemnt. Detta dröjer flera timmar, och man måste 

 ibland upptaga instrumentet och tillse, att is icke bildar sig vid 

 qvicksilfverytan. Pä detta sätt kan en iscylinder erhållas så 

 klar, att den icke kan urskiljas från de omgifvande glassväg- 

 garne. Men detta lyckas vanligen icke vid första frysningen, 

 utan man upptäcker pä några ställen i raidten af ismassan små 

 molnformiga bildningar, som bestå af luftblåsor. Isen måste i 

 sådant fall åter smältas och instrumentet länge upphettas i ko- 

 kande vatten, då denna luft uppstiger och samlar sig som en 

 mycket liten luftblåsa öfverst i det smala röret vid kranen d. 



