ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 7 9, N:0 3. 83 



de aflagringar, der Palceoxyris blifvit funnen, med bestämdhet 

 talar deremot. Schenk går till och med så långt, att han i 

 fråga sätter, hm'uvida ej PalcBOxyris skulle kunna vara ägg af 

 någon till Plagiostoma hörande fisk, hvilka hos några arter skola 

 förete en viss yttre likhet med densamma. Sjelf anser han det 

 dock föga sannolikt, enär denna likhet e;] är så synnerligt stor, 

 och dessutom kan härvid tillfogas, att de i fråga varande före- 

 målen hittills uteslutande äro funna i sötvattensbildningar. 



Något före Schenk hade Quenstedt ^) beskrifvit och af- 

 bildat en Palceoxyris från den gula keupersandstenen vid Wald- 

 hausen, hvilken art sedermera af Schimper upptages under 

 namnet Spirangium Quenstedtii. Quenstedt anser densamma 

 för de i knoppen inrullade bladen af någon cycadé, en besyn- 

 nerlig och om föga bekantskap med dessa växter vittnande me- 

 ning, hvars oegentlighet äfven af Schenk blifvit påpekad. 



I Geological Survey of Illinois, vol. IV, 1870, beskrifver 

 Lesquereux trenne arter af Palceoxyris från de till öfre sten- 

 kolsformationen eller den permiska hörande lagren vid Mazon 

 Creek. Den ena af dessa arter är mycket tvifvelaktig, de båda 

 andra visa deremot samma grundplan, som de förut från Europa 

 kända. Lesq,uereux uttalar der den förmodan, att föremålen 

 snarare äro att hänföra till djur- än till växtriket. 



I sin »Traité de paléontologie végétale« (II p. 514, III p. 

 585) upptager Schimper de i fråga varande organen med rätta 

 under ett nytt slägtnamn, Spirangium, enär såväl namnet Pa- 

 Icjeoxyris som Palceobromelia häntyder på en slägtskap, som i 

 verkligheten icke eger bestånd 2). Det är nemligen tydligt, att 

 en blomkalk ej kan hafva lemnat sådana stenkärnor som de, 

 under hvilka föremålet ofta nog uppträder. Dessutom tala flera 

 andra omständigheter mot en sådan tolkning. Schimper anser 

 dem i stället för frukter, bestående af 6 spiralvridna och hop- 



') Handbuch der Petrefactenkunde. 2:te Aufl., p. 875, Tab. 82, fig. 9. 



^) Namnet Sporlederia, som Stiehler i ett mig ej tillgängligt arbete (Die 

 Bromeliacéen der Vorwelt. Berichte d. nat. Vereins des Harzes zu Blanken- 

 burg. Wernigerode 1861) äfven skall hafva föreslagit, förkastas af Schimper, 

 emedan det förut var gifvet ät en mossa. 



