ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1879, N:0 3. 87 



wealden. Jurabildningarnes arter äro till eu del af något större 

 dimensioner än de äldre, men för öfrigt finnas inga större olik- 

 heter mellan hela seriens än mellan olika arter från samma af- 

 lagring. Dessa organ hafva sålunda under långa geologiska 

 perioder förblifvit så godt som opåverkade af de krafter, som 

 samtidigt förändrade hela den omgifvande vegetationens karakter. 

 Och denna förändring var ej obetydlig, den medförde undergån- 

 gen af stenkolsperiodens hela rika vegetation, hvilken ersattes af 

 coniferer, cycadeer, equisetumarter och ormbunkar af helt olika 

 byggnad. Otaliga slägten utdogo eller gåfvo upphof åt nya, så 

 att ej ett enda är gemensamt för wealden och stenkolstiden, 

 med undantag just för Spirangium. Det är derför ej tänkbart, 

 att denna kunnat tillhöra någon landväxt och dock under 

 hela denna tid ej liksom de öfriga undergått genomgripande 

 förändringar. Det är visserligen sannt, att man ofta hos vidt 

 skilda representanter af samma grupp kan återfinna ett organ, 

 som allestädes visar samma grundplan, och om Spirangium kunde 

 vara något slags landväxts frukt, blefve dess oföränderlighet 

 mindre underlig. Men utom sjelfva organets konsistens, som ej 

 talar för ett sådant antagande ^), motsäges detta än ytterligare 

 genom frånvaron af alla slags lemningar af sådana växter, till 

 hvilka den skulle kunna höra 2). 



Helt annorlunda gestaltar sig frågan om man antager, att 

 Spirangium kunde tillhöra någon sötvattensväxt. Det är bekant, 

 att de organismer, som lefva i sött vatten, hafva en' betydligt 

 vidsträckt utbredning och förete en stor enformighet, under det 

 att det omgifvande växt- och djurlifvet kan vara väsentligt 

 olika. »Många sötvattensarter som höra till fullkomligt skilda 

 klasser hafva icke blott en enorm utbredning, utan beslägtade 

 arter herrska på ett anmärkningsvärdt sätt öfver hela jorden. 

 Jag minnes mycket väl min öfverraskning att finna så mycken 



') Om Spirangium varit en frukt, som öppnat sig genom att de 6 valvlerna 

 åtskildes, borde man väl någonsin träffa dylika öppnade frukter. 



*) Rotknölarne på rhizomen af Equisetum sitta stundom i krans och hafva en 

 päronformig skapnad, men strukturen är en helt annan — detta för att nu 

 äfven tala om denna möjlighet. 



