ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 9, N:0 3. 91 



Återstår frågan om de svenska exemplarens artbestämning. 

 Man kan dock ej blifva annat än tveksam om de hittills an- 

 förda artkarakterernas giltighet — antalet spiralliuier och dimen- 

 sioner — då man ser tvenne så i dessa hänseenden olika Spiran- 

 gier i samma flock som Ettingshausens Tafl. II, fig. 3 (1. c), 

 vare sig nu, att de mindre äro individer, som ej nått samma 

 utveckling som de större eller representera det inre om hölj et. 

 Man kan ock vara tveksam om Spirangium Quenstedti SCHIMP. 

 är skild från Sp. Münsteri Presl sp., då den enda olikheten är 

 något snedare spirallinier och obetydligt större dimensioner hos 

 den förra. Med den förra formen öfverensstämma de flesta sten- 

 kärnorna från Grafvarne, med Sp. Münsteri deremot exemplaret 

 från Höganäs och isynnerhet det ifrån Sofiero. Ofvergång mellan 

 båda bildar ett mindre exemplar från Grafvarne (Tafl. VI fig. 2). 

 De i skifi"ern förekommande närma sig, såväl genom form och 

 afståndet mellan spirallinierna som derigenom att de stundom 

 äro venstervridna ^), till Spirangium Jugleri Ett. sp., och man 

 skulle på grund häraf, då nämnde art förut blott är beskrifven 

 från wealden, kunna ifrågasätta, huruvida de verkligen äro från 

 Sverige. Härför talar emellertid den omständigheten, att i den 

 stuff", som bär etiketten Höganäs, och som innehåller Spiran- 

 gium cfr Münsteri (Tafl. VI fig. 1) finnes äfven ett fragment (fig. 

 1 c) af en större art, hvilken synes vara densamma, som före- 

 kommer i skiff'erleran. En artbestämning af föremål, hvilkas 

 systematiska ställning är så oviss som Spirangiums, måste för 

 öfrigt alltid vara mer eller mindre osäker, och jag anser derför 

 lämpligast att tillsvidare beteckna de svenska formerna sålunda: 

 Spirangium cfr Quenstedti SCHIMP. (Tafl. VI fig. 3, 4) i sand- 

 stenen från Grafvarne. 

 Spjirangium cfr Münsteri pRESL sp. (Tafl. VI fig. 1 a, b, 2, Tafl. 

 VII fig. 5) i lerjernsten från Höganäs ^) och Sofiero samt 

 måhända i sandsten från Grafvarne och »MöUebacke». 



^) Detta skulle äfven kunna bero deraf, att man blott hade för sig aftryck, 



hvilket dock vore ett eget sammanträffande. 

 ^) «Det bör ej lemnas obemärkt att Angelin med beteckningen »Höganäs» ej 



alltid synes velat beteckna just denna lokal, utan användt den såsom lik- 



