ÖFVBRSIGT AF K, VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 9, N:0 3. 97 



Mars erhöll djuret 10 — 20 droppar dagligen af en arseniklösning 

 lika den till klistir begagnade. 



D. 20 Mars afled hunden; de sednare veckorna hade han 

 endast velat förtära ringa mängd föda och varit mycket maktlös. 



Under försökstiden analyserades urin och exkrementer några 

 gånger. Se nedan. 



Dagen efter dödsfallet obducerades hunden och antecknades 

 dervid följande: 



»Protokoll hållet vid den obduktion, som 

 af undertecknad förrättades uti Kongl. Ve- 

 terinär-Institutets obduktionssal den 21 

 Mars 1878 å ett hundkreatur. 



Närvarande vid obduktionen: Professorerna Hamberg och 

 Lindqvist samt Institutets elever af 3:dje och 4:de klasserna. 



Species facti: Till utrönande af den relativa mängd arsenik, 

 som vid arsenikförgiftning förefinnes uti olika organ, användes 

 till försök en fullvuxen, gul stöfvare, hvars vigt den 20 sistlidne 

 Februari var 23 skålpund. 



Sistnämnde dag erhöll hunden ett lavemang bestående af 

 1 gram arseniksyrlighet upplöst i 49 gram natronkarbonatlösning. 

 Denna vätska afgick dock snart och djuret förblef friskt såväl 

 denna som påföljande dag. 



Derefter bestämdes att dagligen ingifva djuret smärre doser 

 af arseniksyrlighet för att framkalla en kronisk förgiftning. För 

 detta ändamål bereddes en vätska bestående af 1 gram arsenik- 

 syrlighet och 2 gram natronkarbonat upplösta i 20 kub.centim. 

 vatten och häraf erhöll hunden dagligen från den 22 Februari 

 15 — 20 droppar, intill den 12 Mars. Emellanåt måste man göra 

 ett uppehåll af en till tvä dagar, emedan hunden ej ville förtära 

 någon föda och afmagrade betydligt, Derefter ingafs 15 — 20 

 droppar dagligen af en lösning beredd af 1 gram arseniksyrlig- 

 het, 2 gram natronkarbonat, 47 gram vatten, och häraf hade 

 intill den 20 Mars ingifvits så mycket, att deruti förefans 0,2 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 36. N:o 3. 7 



