98 N. P. HAMBERG, OM ARSENIKFÖRGIFTNING. 



gram arseniksyrlikhet. Hunden hade sålunda från den 22 Fe- 

 bruari till den 20 Mars erhållit 1,2 gram arseniksyrlighet. 



Under försöket hade hunden afmagrat betydligt, så att den 

 efter döden vägde 13 skålpund. Sedan försöket pågått omkring 

 14 dagar började hunden visa sig matt, förtärde ringa mängd 

 föda och dryck samt låg nära nog oupphörligt. 



Yttre hesigtning: Gul hanhund af stöfvareras, uti svagt hull 

 och utan tecken till yttre våld. 



Inre besigtning: Vid bukhålans öppnande förefans i den- 

 samma ingen utgjutning, men samtliga vener i bukhålans organ 

 voro ytterst starkt fylda. Magsäckens och tarmarnes serosa 

 hinna var likformigt rödfärgad. 



Magsäcken innehöll inga födoämnen, utan endast en ringa 

 mängd blodblandadt slem. A dess slemhinna var epitheliet på 

 några ställen afstött, hvarjemte uti densamma förekommo tvenne 

 ytliga sår, af hvilka det största hade en längd af 3 centimeter 

 och en bredd af I centimeter. 



Tarmarne innehöllo ej heller några födoämnen, utan endast 

 blodblandadt slem och blod, dess slemhinna var starkt injicerad, 

 men företedde dock något blekare färg i bakre delen af de grofva 

 tarmarne, än hvad förhållandet var i tunntarmarne. Tarm- 

 väggarne voro alltigenom betydligt förtjockade. 



Lefvern var af normal storlek, temligen starkt blodfyld, 

 mörkfärgad med smärre ljusare fläckar, till följd af börjad fett- 

 vandling. 



Mjelten och njurarne voro normala. 



Urinblåsan var starkt fyld med till utseendet normal urin. 



Brösthålans organ: Lungorna voro till utseende och konsi- 

 stens normala, äfvensom luftröret och dess förgreningar. Afven 

 hjertat var normalt. 



Hjernan företedde ingenting abnormt med undantag af att 

 blodkärlen på dess bas voro starkt fylda. 



Ryggmergen var normal. 



Blodet var mörkt och stelnadt. 



