ÖFVEK.S1GT AF K. 7ETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 9, N:0 4:, 47 



Ar ytan ej så stor, att hela kulan träffas af strålningen, 

 utan att en del ligger så att säga i helskugga, så kan denna 

 eller en del deraf öfverdragas med något skyddande ämne, för 

 att hindra strålningsförlusteu derifrån. 



Kallas den skyddade delen s', så blir förlusten (4): 



k . (4s — s') . n . t 

 och vid jemnvigt: 



'=47^-^-^ ^I- 



Skyddet får dock icke vara sådant, att det i någon mån 

 hindrar strålningen från den blottade delen. 



Utsträckes skyddet både öfver hel- och halfskuggan inpå 

 den fullt uppvärmda delen, så kan satsen IV tillämpas, så framt 

 dessutom de der uttryckta vilkoren äro uppfyllda. 



I ofvan bevisade satser är intet beroende af den strålande 

 ytans bugtighet, endast kantlinien har inflytande, derigenom att 

 den bestämmer projektionens storlek. 



Då nu den värmda ytan har en större utsträckning såsom 

 i satserna II t. o. m. VI, så är det derför vigtigt att en och 

 samma kant ses från hvarje punkt af den värmda ytan, och att 

 ej vid vissa punkter några delar försvinna och nya framkomma 

 på den strålande ytan. Dock kan det vara tillåtet, om tillskottet 

 på ett håll är lika med förlusten på det andra. 



Vilkoret om kantliniens beständighet kan äfven uppfyllas 

 på det sätt, att man förser ytan med en skenbar kant, i det 

 att en skärm med öppning sättes framför ytan. Öppningens 

 kant träder då i stället för ytans, så vida öppningen är så liten, 

 att ytan, sedd från alla punkter af den värmda ytan, synes 

 fylla densamma. För öfrigt må ytan ligga huru långt bakom 

 som helst, och derigenom inses satsernas oberoende af dess afstånd. 



Hvad användningen beträffar, är det tydligt, att hvarje värme- 

 mätare genom konstruktion, skydd etc. kan behandlas enligt de 

 ofvanstäende satserna. Dock måste den i I vara så liten i för- 

 hållande till den strålande ytan, att den kan betraktas som ett 



