8 LINNAKSSON, OM GOTLANDS GRAPTOLITER. 



vid tillgång på rikligt material skall visa det nödvändigt att 

 sönderdela den sistnämnda arten; men så länge det icke skett, 

 torde icke M. ludensis och clintonensis böra betraktas som sjelf- 

 ständiga arter. 



Retiolites Greinitzianus Barr. 



Fig. 13-16. 



1850. Gladiolites {Retiolites) Geinitzianus Barr. Grapt. de Boh., p. 



69, t. IV, fig. 16—33. 

 1852. Retiolites Geinitzianus Gein. Die Graptolithen, p. 52, t. VI. 



fig. 1—8. 

 1868. Retiolites Geinitzianus Nicholson Quart. .lourn. Geol. Soc, 



Vol. XXIV, p. 530, t. XIX, fig. 19, 20. 

 1872. Retiolites Geinitzianus Nicholson Monograph of British Grap- 



tolitidfe, p. 121, fig. 61. 



Af denna art finnes blott ett gotländskt exemplar, från 

 Visby. Det är ett fragment af endast 7 millimeters längd och 

 till en del afnött, men bibehållet med sin ursprungliga relief, 

 hvarför det bättre än de flesta andra lemnar upplysning om 

 djurets byggnad. 



Polypariets genomskärning är "oval med afstympade ändar; 

 den större diametern är omkring .S millimeter, den mindre 1,5 — 2. 

 Dess yta utgöres af ett fint chitinöst nätverk, hvars maskor äro 

 af vexlande form och storlek, i diameter sällan öfver \ m.m., 

 men ofta mindre. På detta exemplar är nätverket delvis bortnött. 

 Afven der detta är fallet, synas gröfre, raka, chitinösa lister, som 

 tydligen utmärka gränserna mellan thecas. De som äro på samma 

 sida om polypariet äro sins emellan parallela och alternera med 

 dem på motsatta sidan. Ingenstädes ser man något spår af 

 att dessa lister i form af lameller fortsätta mot polypariets inre. 

 De tyckas blott utgöra en integrerande del af nätverket och 

 förhålla sig till de finare maskorna i detta som hufvudnerverna 

 i en växts blad till de mellan dem inneslutna binerverna. Skulle 

 man sluta af detta exemplar ensamt, så skulle man således 

 snarast antaga, att denna graptolit icke hade några egentliga 

 skiljeväggar mellan thecse, utan att det inre var ett enda sam- 

 manhängande rum. Ett sådant antagande strider emellertid mot 



