' ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANULTNGAR 1879, N:0 5. 9 



de utländska författarnes iakttagelser, och tyckes ej vinna något 

 säkert stöd af exemplar från Skandinaviens fastland. I den 

 svenska RetiolitesskifFern har jag samlat talrika exemplar af 

 denna art, men de ligga alla i skiffer, och gifva, om också för 

 öfrigt ganska vackra, föga upplysning om djurets inre byggnad. 

 Ett i Riksmuseum befintligt litet fragment från Asker i Norge 

 ligger i kalk, men är ganska otydligt. I en genomskärning, 

 parallel med polypai'iets längdaxel och vinkelrät mot thekornas 

 plan, ser det ut som om skiljeväggarne fortsatte mot polypariets 

 inre. Längs polypariets midt löper en mörk sträng af samma 

 konsistens som skalet och skiljeväggarne, hvilken per ut att dela 

 det itu. Af denna företeelse vågar jag ej försöka en tolkning, 

 då den iakttagits blott på ett enstaka, mycket litet och otydligt 

 fragmiCnt, och då den ej kan förklaras med hjelp af de vanliga 

 beskrifningarne öfver detta djurs byggnad. 



Af en virgula synes på det gotländska exemplaret intet 

 spår. Samma är äfven förhållandet med exemplar frän Retio- 

 litesskifFern, som hafva nätverket fullkomligt bibehållet. Hos 

 dem kunna vanligen hvarken skiljeväggar eller virgula spåras. 

 Då nätverket blifvit mer eller mindre afnött, äro vanligen skilje- 

 väggarne synliga, och man kan stundom äfven urskilja en längs- 

 gående chitinös sträng, hvilken måhända är att betrakta som 

 en virgula. Sådan är åtminstone Lapworths uppfattning. Enligt 

 honom har Retiolites två virgulae, en på hvardera sidan af po- 

 lypariet, utgörande integrerande delar af det nätverk som kläder 

 detta. Samma åsigt synes äfven Barrande hysa. Enligt Gei- 

 NiTZ och Nicholson finnes deremot blott en virgula, som har 

 sin plats i polypariets ena sida. De svenska exemplaren gifva 

 ^ntet stöd åt den uppfattningen, enligt hvilken polypariets båda 

 sidor i detta afseende skulle vara olika, om de också icke äro 

 sådana att de direkt visa dess oriktighet. 



Mynningarne af theca; äro väl synliga på ena sidan af det 

 gotländska exemplaret. De draga sig tillsamman vid skilje- 

 väggarne och vidga sig mellan dem, hvarigenom de blifva mer 

 eller m.indre sex- eller åttasidiga. Genom en liten s a m m an7/\ Q^ C> > C ^ ^ 



^V 



=i. 



LIBRARY 



