öfversictT af k. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINRAK 187 9, N:o 5. 109 



Samma förhållande inträftade vid ett, försök att af 2238,o 

 gram vatten bestämma salpetersyrans mängd, och hvarvid följ- 

 des F. ScHULZES föreskrift, att behandla den, salpetersyra inne- 

 hållande vätskan i kokning med saltsyra och jernklorur, då 

 mängden af den bildade qväfoxiden, uppsamlad i graderadt rör, 

 enligt F. Tiemann öfver natronlut, var allt för ringa att med 

 noggrauhet kunna afläsas. Så väl fosforsyra som salpetersyra 

 upptagas derföre i sluträkningen af analysen endast som spår. 



21. Fasta beståndsdelar. 



323,4 7 gram vatten afdunstades i en vägd platinaskål till 

 torrhet. Den torra återstoden upphettades under 10 timmars 

 tid vid + 180° C. och vägdes, hvarefter upphettningen förnyade 

 gånger repeterades till dess att sista vägningen fullkomligt öfver- 

 ensstämde med den näst föregående. Ofvannämnda mängd vatten 

 gaf 0,3 540 gram återstod, och 10 tusen gram lemna således 

 10,9 4383 gram fasta beståndsdelar. 



Den med vatten behandlade, mörkt rödbruna återstoden gaf, 

 efter filtrering en ej serdeles färgad, starkt sur reagerande lös- 

 ning;, som var fri från jevnoxidul. Efter tillsats af salpetersyra 

 åstadkom silfvernitrat deri en ringa, hvit fällning, som tvättad, 

 torkad och glödgad vägde 0,oo2i4 gram. 



En på detta sätt behandlad återstod af 10 tusen gram 

 vatten bör således gifva 0,o66i6 gram silfverfällning, h vilken an- 

 tagen såsom endast klorsilfver motsvarar 0,oi636 gram klor. 



Af ofvanstående synes att vid vattnets afdunstning all jern- 

 oxidul öfvergår till oxid, samt att största delen klor (brom och 

 jod) utjagas af det i vattnet närvarande svafvelsyreöfverskottet, 

 hvarjerate manganoxidulen möjligen förvandlas till manganoxidul- 

 oxid. Vid jemförelse mellan den, genom vattnets afdunstning 

 erhållna återstod af fasta ämnen och de i anförda bestämningar, 

 1 — 18 funna beständsdelarnes mängd bör således de senares vigt 

 ökas med den syremängd, som jern- och manganoxidulen upp- 

 tager, men minskas med vigten af den utjagade kloren. 



