118 WALLER, ANALYS PA IIONNEBYVATTBN. 



Anmärkas bör att det vatten som af Hamberg användes 

 till analysen var upphemtadt straxt efter en föregången utpump- 

 ning af källan och sedan vattnet på nytt hunnit samla sig. 



Till samma reagentia som 1876 användes till den förbere- 

 dande undersökningen af Gamla källan erhölls med vatten från 

 Ekholtzhällan samma reaktioner, men hvilka dock tycktes gifva 

 tillkänna att halten af de förnämligare beståndsdelarna var större. 

 Hemförda prof angåfvo fasta ämnenas mängd på 10 tusen gram 

 vatten, den 11 Sept. 1876 till 18,7 1 gram och den 9 Juli 1877 

 till 12,6 4 gm. Svafvelsyrade jernoxidulens inängd på samma 

 qvantitet vatten var vid samma tillfällen, 1876 7,3 7 gram och 

 1877 5,7 9 gm. 



Medelst titrering med kameleonlösning på stället verkstäld 

 den 9 Aug. 1878 erhölls en svafvelsyrad jernoxidulhalt af 11,94 

 gm på 10 tusen gram vatten, 



Ekholtzkällans vatten, ehuru det fortfarande innehåller en 

 ansenligt större mängd jernsulfat än Gamla källan, synes dock 

 nu icke ega samma stora halt af jern och andra beståndsdelar, 

 som det innehöll 1858, och är väl antagligt att denna förändring 

 uppkommit derigenom att källan under senare åren blifvit satt 

 i förening med de öfriga, på jern mindre rika badbrunnarna. 



De omnämnda, närmast Nya badhuset anlagda 5 brunnarna 

 gåfvo 1876 likaledes samma, men svagare reaktioner mot samma 

 reagentia som begagnades för undersökningen af Gamla källan. 



Vid titrering med kameleonlösning, af nyss upptaget vatten 

 erhölls den 9 Aug. 1878 följande jernsulfathalt på 10 lusen gram 

 vatten. Den närmast Nya badhuset belägna 



brunnen N:o 1 gaf 1,46 gm svafvelsyrad jernoxidul. 

 N:o 2 » 1,73 » » » 



N:o 3 » 2,2 6 » » » 



N:o 4 » 1,99 » » » 



N:o 5 » 1,8 6 » » » 



Den förut nämnda »samlingsbrunnen», som förenar dessa 5 

 brunnar med de invid badhuset N:o 2 varande brunnar tillkänna- 



