120 WALLER, ANAI,YS PÅ RONNEBYVATTEN. 



saker, torde skälet till den den 9 Aug. medelst titrering funna, 

 stora jernhalten i Gamla badhuskällan, åtminstone till en del 

 härleda sig från den betydliga mängden organiska ämnen, lika- 

 som ock den nämnda uppgiften om en större jernhalt i upp- 

 värmda vattnet från Gamla badhuset, jem.förd med de andra 

 badvattnen, möjligen kan härleda sig från en, genom vattnets 

 uppvärmning, till följd af den större mängd organiska ämnen 

 ofullständigare utfällning af jern. 



Badgytjan vid Ronneby. 



Den gytja som användes till baden vid Ronnehy upptages 

 vid brunnsplatsen ej långt från badhuset N:o I, der den på föga 

 djup från jordytan förekommer i, som det vill synas, temligen 

 vidsträckta lager. 



Af denna gytja upptogs i närheten af Societetsbygnaden 

 en portion, hvarå dock, i anseende till den långa tidsutdrägt 

 anförda vattenanalys medtagit endast en ytligare, härnedan med- 

 delad undersökning kunnat verkställas. 



Gytjan, temligen fast när den upptages utröres före be- 

 gagnandet med något vatten och bildar då en för känseln len 

 blandning, hvari vid omsorgsfull upptagning ej några gröfre 

 växtdelar eller mineralämnen kunna serskiljas. De vid gytjans 

 slamning med vatten erhållna olika afsatserna visade alla, under 

 mikroskopet tydliga växtlemuingar, hvilkas mängd genom den 

 medelst elementaranalys funna kolhalten, 8,8 1 procent af använd, 

 lufttorkad gytja synes vara ganska betydlig. Efter uttorkning 

 af hemtagna prof vid luftens vanliga temperatur erhölls en åter- 

 stod af 43,6 procent lufttorkad gytja, som vid upphettning till 

 + 100° C. ytterligare förlorade 7,4 1 % i vigt. Vid glödgning 

 erhölls en af jernoxid rödfärgad återstod, utgörande 66,9 1 % af 

 den lufttorra gytjan. 



ütrörd med vatten erhölls efter filtrering en vätska hvari 

 ättiksyrad blyoxid åstadkom en hvit grumling och klorbarium 

 en hvit fällning = svafvelsyra, rödt och gult blodlutsalt svaga 



